38 ORMAR. 
insatt i buren, och hvari Snokar, som voro i samma 
bur, snodde sig och tycktes fägna sig deraf. Utom 
sniglar förtär Ormslån äfven insekter, larver och met- 
maskar, af hvilka man finner qvarlefvor i magen hos 
dem man öppnar. i 
Fortplantning: I likhet med Skogsödlan föder 
Ormslån lefvande ungar (samma förhållande är med 
Huggormen och Släta Snoken, och på samma sätt, nem- 
ligen att ägghinnan, hvari ungen ligger 1 äggledaren, 
sönderbrister under födselakten. I Augusti eller bör- 
jan af September föder honan 7—12 högst 13 ungar, 
som äro af 2—2+ tums längd, genast lifliga och bör- 
ja snart förtära små larver, insekter och snigelungar. 
ö:dje Ordningen: Ormar (Ophidii +). 
Ormarna skiljas från Ödlorna (sid. 13) hufvud- 
sakligast derigenom att munnen och svalget bos dem 
äro starkt uttänjeliga, så att de kunna intaga och ned- 
svälja rof, vida tjockare än de sjelfva. Denna uttän- 
jelighet har sin grund i följande förhållanden: 1:mo) 
underkäksbenen äro framtill icke hopväxta, som hos de 
föregående, utan blott genom ett mycket uttänjeligt 
broskligament sammanbundna, och baktill artikulerade 
med ett längt och rörligt os tympanicum, hvilket sjelft 
är rörligt fästadt vid os mastoideum; 2:do mellankäks- 
benen äro väl, som vanligt, genom sutur orörligt hop- 
växta med näsbenen och plogbenet; men öfverkäksben, 
gomben och os pterygoideum äro förenade till en lös 
och rörlig benapparat, som liksom underkäken kan ej 
blott betydligt utvidgas, utan hvardera sidan kan, obe- 
roende af den andra, framskjutas och dragas tillbaka. 
Gomen, öfverkäksbenen och underkäksbenen äro väpnade 
med tänder; men mellankäksbenen äro hos alla Skan- 
dinaviska arter tandlösa. De sakna allt spår till bröst- 
+) Jemf, sid. 9. 
