- 
ALLMÄN SNOK. 414 
af hvilka de långs ryggen äro lancettlika och långs mid- 
ten försedda men en smal köl; de på sidorna bredare 
ovala, släta. Kroppen inunder belågd med hela tvär- 
plåtar, som i ändarna äro upppåt böjda och rätvinkli- 
ga. Analplåten dubbel; äfvensom plåtarna på undra 
sidan af stjerten utgöra en dubbel rad, och fjellen på 
dess öfra sida äro sexkantiga och till största delen släta. 
Färgen: Vanligen äro fullväxta Snokar här i Sveri- 
ge ofvan svarta eller gråsvarta utan fläckar, under 
svartblå, långs hvardera buksidan med en rad af hvit- 
aktiga eller gröngula tvärfläckar, af hvilka hvarannan 
är längre och kortare; hals och hufvud inunder hvita; 
4—5 kantiga hvita fläckar långs öfverkäken; ett hvitt 
eller gult tvärband uppgående från halsen på sidorna 
af nacken, dock öfverst afbrutet. 5. En artförändring 
saknar detta band vid nacken. Sådana bar H:r ESMARK 
träffat i Norrige. y. En artförändring är grå stötande 
i olivfärg, tecknad med små runda svarta fläckar i 
fyra alternerande rader. Så äro Snokarna tecknade i 
det sydligare Europa. Äfven sägas de vara allmänna 
på Gottland, och man skall också hafva träffat en och 
annan sådan i Skåne, ehuru jag aldrig sett någon här. 
Snoken är den störste bland våra Ormar och skall 
stundom uppnå en längd af vid pass 2 alnar eller 4 fot. 
Skelettet: Hvad "Skallen beträffar, så visar sig vid för- 
sta ögonkastet hos cranier af samma längd, en vida större 
bredd hos Ormens än Snokens, i alla stycken som höra till 
framdelen af hufvudet. Pannbenen sammantagna äro hos 
Snoken mer långa än breda, «(hos Ormen tvärtom); näsbe- 
nen små med bakre brädden starkt utringad, hvarigenom 
två runda hål uppkomma mellan dem och pannbenen; främ- 
re brädden snedt rät. Intermaxillarbenet mycket litet, nä- 
stan i form af ett +. Den egentliga hjernskålsregionen nå- 
got mer bred och kort (än hos Ormen) ofvan platt och på 
hvardera sidan med en horisontelt hoptryckt knöl. Från 
hvardera processus postorbitalis går bakåt och inåt en kant; 
dessa mötas baktill vid nackekammen. På undra sidan af 
eraänium stå två tvärknölar, af hvilka den bakre stundom 
