44 ORMÅR. 
på Akademiens Museum finnas exemplar tagna i Bota- 
niska trädgården här i Lund. Som hamn särdeles tycker 
om värme, kryper han ej sällen in i kostallen vid bond- 
gårdar och hus i skogstrakter, der han ofta förekom- 
mer i stort antal. Af samma skäl har han stundom i 
stor mängd tagit sin bostad i gödselhögar, i hopar af 
ruttnade löf och vid brytstugor i högar af utkastade 
linskal, deri han har sina gångar och hål. Han bor 
der mest om ej endast på södra sidan; äfven som han ' 
i skogarna vistas i största antal på bergshallar eller i 
stenrös, som vända åt söder och äro omgifna af snår. 
I solhettan ligger han ute och baddar sig i värmen; 
då det är regnigt och mulet, kryper han ned i sina 
hål och synes icke till. Snoken vistas gerna vid vaät- 
ten, i hvilket han ej sällan dykar, och man har iakt- 
tagit att han stundom uppehåller sig under vattnet en 
half timma, utan att komma till ytan för att andas. 
Också simmar han gerna och man ser honom ej säl- 
lan ringla sig fram på vattnel med temlig snabbhet. 
Äfven i fångenskapen måste han hafva tillgång på vat- 
ten om han skall kunna lefva. Men han ej blott sim- 
mar på vattnet och borrar sig ned under den lösare 
jordytan ; han klättrar äfven på buskar och träd med 
temlig skicklighet. Mer än en gång har jag träffat 
honom 'ringlagd högt uppe på toppgrenarna i höga 
hasselbuskar och då jag försökt att med en lång käpp 
drifva ner honom, har han slingrat sig fram bland qvi- 
starna och länge hållit sig fast vid dem. 
Jag nämde att der han vistas vid husen, går han 
stundom in i Böndernas stall och andra uthus. Enligt 
berättelser af gamla personer skall man fordom på ett 
eller annat ställe i skogstrakter hafva brukat att, då 
man mjölkat korna, sätta söt mjölk till honom i en 
trähof i kostallet; och man trodde att hans vistande 
der gaf trefnad åt boskapen. Också blef han genom 
sådan behandling särdeles tam, och skall till och med 
