SLÄT SNOK. 53 
männa Snoken flyttar sig fram på en panelning, som 
ej är mer än dubbelt så bred som dess tjocklek, deri- 
genom att han slår många små bukter på sig. Släta 
Snoken deremot måste göra mycket vidlyftiga bukter 
för att kunna taga sig fram på jemn yta; han söker 
i stället att komma uppåt, reser sig på halfva krop- 
pen och sträcka sig äfven horisontelt från ett föremål 
till ett annat, endast hvilande på + af kroppens längd, 
släpper sig ibland från ett föremål till ett flera alnar 
nedanför varande, der han då tager sig fast med stjer- 
ten. På ett snöre klättrar han upp till en på väggen 
hängande mössa, der han gerna lägger sig att sofva. 
— Han tyckes vara ämnad att vistas i träd. — Han 
låter aldrig mer höra sitt hväsande; men han har i 
stället 2:ne andra ljud, det ena liknar en svag hviss- 
ling, i samma ton som fiskmåsens skrik; han håller 
upp hufvudet och låter höra detta ljud, ibland länge 
uthållande. Det andra lätet är ett slags knäppning, 
ungefär som då man smackar åt hästar, helt lågt och 
man ser derunder strupen utvidgas och slå tillsammans. 
Knäppningarna följa ibland många efter hvarandra till 
en lång drill. — Vatten dricker han hvarje dag till” 
stor quantitet. En gång då han höll på att dricka 
och stördes, drog han sig tillbaka ur handen, så att 
vattnet klämdes ut ur munnen, och det hade blifvit tjockt 
som gelée. Detta har jag äfven märkt med en Ormslå, 
som ej heller håller tillgodo annat än vatten. Sedan 
de druckit vatten vilja de alltid ligga en stund med 
hufvudet uppåt och som oftast gapa, hvarunder vatt- 
net tyckes rinna ned.” Så långt H:r Löjtn. HIERTA. 
Efter dessa intressanta iakttagelser kan man icke tvifla 
att ju ormarna dricka eller med andra ord förtära fly- 
tande ämnen, hvilket man velat förneka. 
Födoämnen: Släta Snoken förtär möss, ödlor, 
ormslår, grodor, insekter, maskar och fogelungar. Mest 
synes han tycka om möss. 
