26 ÖDLOR 
Zool. HL. p. 21. t. IM. — Viviparous Lizard Beu British Repti- 
les p. 32 (med figurer). — Grå ödla (Lacerta agilis) Svensk Zoo- 
logi Häft. 3. pl. 28. — Sv. Odla; Norrsk Fjörfessle. 
Anmärkning. I Fauna Svecica har LinsÉ under namn 
af Lacerta agilis anfört 3 former, neml. utom den egentliga 
agilis, äfven formen 5 och y. Hvad som förstås med p, 
vid hvilken ÅLDROVAND anföres, kan ännu säkrare inhäm- 
tas af Systema Nature I. pag. 363 n:o 15. 3, der äfven 
citeras Epv. Av. 3. p. 78 t. 247. f. 2, hvilken figur; äfven 
som den citerade hos ALDROovVAnND tillhör de nyares Lacerta 
viridis, som förekommer i det sydligare Europa och som 
LINNE uttryckligen säger att han icke sjelf träffat (i Sverige). 
Således återstå 2:ne Svenska former, nemligen den egent- 
liga agilis och y. Att y. som kallas Lacertus dorso pun- 
ctis albis duplici serie tillhör Lacerta vivipara är så mycket 
säkrare , som LINNÉ uttryckligen säger att han träffat den 
i Luleå Lappmark, derifrån äfven jag har Lacerta vivipara 
och der Lacerta agilis ganska bestämdt icke förekommer. 
Aterstår således för den egentliga agilis ingen annan 
Svensk ödla än den jag beskrifvit under detta namn och 
som LINNÉ således egentligast kallat L. agilis. Att ändra 
detta namn och med de Franska Herpetologerna kalla den 
Lacerta stirpium, anser jag vara både öfverflödigt och 
orätt. — De figurer, som under namnet Lacerta agilis före- 
komma i Svensk Zvologi äro, isynnerhet hvad hufvudet 
beträffar, incorrecta; men den smärta kroppsformen och 
framför allt den långa stjerten, som säges ”utgöra nästan 
två tredjedelar af hela längden,” visar att förf. haft för 
sig Lacerta -vivipara. 
Beskrifning: Skogsödlan är smärtare och mer 
långsträckt än Sandödlan, äfvensom hon har längre 
och mer långsamt afsmalnande stjert. Hufvudet har 
samma form som hos förra och är ofvan belagdt med 
samma plåtar. På sidorna af hufvudet samma margi- 
nal-plåtar. Mellan dessa och de ofvan på hufvudet 
liggande, är främst nasal-plåten, som framtill med en 
konvex brädd stöter till rostral-plåten, upptill en rät, 
med hvilken han gränsar till internasal-plåten, och bak- 
till nedåt en rät, som bildar en spetsig vinkel med 
förra och gränsar till naso-frenalplåten, hwilken icke, 
