4 INLEDNING. 
jemte den omständighet att hos en stor del (Batrachier- 
na) äro lungartererna blott grenar af aortas stam, så 
finner man att det blod, som vid hvarje hjertats hop- 
dragning utpressas genom aorta till kroppsdelarna, må- 
ste vara långt mindre syrsatt än hos Däggdjuren och 
ännu mycket mindre än hos foglarna. En nödvändig 
följd af detta förhållande är slöheten, trögheten och 
den redan anmärkta ringa värmegraden hos dessa djur; 
men deraf följer också att temperaturen hos Batrachier- 
na måste vara ännu mer beroende af yttre omständig- 
heter än hos Reptilierna. 
Nutritionsorganerna bestå här, liksom hos före- 
gående, i mun och tarmkanal med dess bihang. Köt- 
tiga och rörliga läppar finnas aldrig; men larverna 
till Grodor, och vattenödlorna i utveckladt skick haf- 
va fållor af huden, som från brädden af öfverkäken 
tättare tillsluta munnen. Underkäkens articulation liknar 
mer foglarnas än däggdjurens. Hos de flesta finnas 
tänder, hvilkas läge och olika form skola omnämnas 
vid de olika slägten; här vilja vi blott erinra att de 
hos alla Skandinaviska arter antyda animalisk föda och 
att de blott tjena att gripa uti, men aldrig att sönder- 
dela födoämnena, hvilka nedsväljas utan att tuggas. 
Blott larverna hos Batrachierna lefva af vegetabilisk 
föda, och derföre lägga Batrachierna sina ägg på gräs- 
botten eller fästa dem vid vattenväxter, på det de ut- 
kläckta ungarna genast må hafva näring att tillgå. 
Dessa larver äro försedda med hornartad näbb, som 
tjenar att sönderbita de växter hvaraf de lefva. Tun- 
gan är olika utvecklad: hos några Grodor som roffång- 
ningsorgan, hos ormarna som känselorgan. Matstru- 
pen utvidgad, isynnerhet hos Ormarna mer uttänjelig 
än Magen, som är enkel aflång utan blindsäck. Tarm- 
kanalen kort, håller vanligen blott två eller tre gån- 
ger kroppslängden; hos Grodlarverna deremot mycket 
lång, kring 10 gånger längden från mun till anus. Den 
