pd | INLEDNING. - 
sen, stående näst framför fiskarna, med hvilka de när- 
mast äro förenade. Äfven till blotta yttre utseendet 
skiljas de alltid lätt från Däggdjuren och Foglarna, 
och oftast också från fiskarna. Från dessa sistnämda 
skiljas Amfibierna dessutom derigenom att nåsborrar- 
na inåt öppna sig i gomen F). — De äro antingen 
täckta med fjäll, plåtar eller sköldar; eller också blott 
omgifna af en naken klibbig hud. — De hafva kallt 
blod, d. v. s. alltid kallare än vårt och hvarföre de, 
vidrörda, kännas kalla. Detta förhållande har, som vi 
förut nämnt, sin grund deri att de icke genom respi- 
rationen och syrsättningsprocessen i allmänhet förmå 
utveckla någon märkbar inre värma; derföre behöfde 
de icke heller, såsom däggdjuren och foglarna, vara 
omgifna af oledare för värman för att behålla den. I 
allmänhet förändras deras temperatur efter temperaätu- 
ren i det medium hvari de lefva ++). — Amfibierna 
hafva stundom simfenor; men dessa äro aldrig försed- 
da med strålben. Stundom hafva de fyra fötter, stun- 
dom inga. Deras yttre kroppsform är mycket olika, 
än cylindrisk och lång, än nedtryckt och bred o. s. v. 
Skelettet företer åtskilliga olikheter, som på sina 
ställen skall visas; här vill jag blott nämna att nac- 
ken är fästad vid atlas genom en dubbel ledknapp hos 
+) Myrene glutinosa är den enda Skandinaviska fisk som har 
inre näsöppniug. 
++) Sådant är förhållandet med våra Skandinaviska; men nå- 
gra bland den heta zonens Amfibier sägas periodiskt utveckla 
en högre värmegrad. Prof. VALENCIENNES i Paris har gjort 
åtskilliga iakttagelser öfver temperaturen hos Python bivit- 
tatus och funnit att honan under ruandet af sina ägg, ut- 
vecklar en inre värma som är ganska märkbar för han- 
den. Den var 12 å 14” högre än temperaturen i rummet, 
der djuret lefde (hvilken var 20 å 25?) och 10” öfver tem- 
peraturen i den betäckning, hvari djuret låg. L'Institut 1841. 
n:o 396. p. 255. H:r DuMERriL påstår dock att iakttagelsen ej 
varit noggrann. L'Institut 1842, n:o 523. DSl 
