"HUGGORM. 61 
ej sällan i Dalarna, och hans gift är der likaså far- 
ligt som i Skåne. I Skandinavien är han den enda gif- 
tiga orm; men i det södra Europa, Frankrike, Italien, 
Spanien, förekommer en liknande, Vipera Aspis, som 
aldrig träffas i norden. Vår Huggorm träffas, utom 
Skandinavien, i Danmark, England, hela Tyskland, Liv- 
land, Estland, Kurland, Böhmen, Polen, Ungern, Ryss- 
land, Siberien ända till Daurien. Åt söder träffas han, 
enligt Prins MusiGNANno, ända till Norra Italien vid Ve- 
rona, Mantua m. m. men sydligare förekommer han icke. 
Huggormen vistas isynnerhet på sådana ställen, 
som ligga öppna för solvärman och der han har till- 
gäng på tillräcklig föda och säkra gömställen. Han 
bebor derföre helst sluttningar åt söder mellan riskratt 
eller stenar, der jorden är lös och der tillgång finnes 
på möss och näbbmöss, som utgöra hans bästa kost. 
Till gömställen väljer han hål mellan stenar, mellan 
trädrötter, eller sådana jordhål och gångar som äro 
gräfda af små däggdjur, markmöss, småmöss, näbbmöss 
m. m. I största antal har jag träffat honom på mos- 
sar, som ligga högländt, och på de högre ställen i dem. 
Äfven ser man honom ej sällan i kärraktiga trakter 
bland videbuskar; och i skogstrakterna t. e. kring Ring- 
sjön, isynnerhet vid stenhallar som vända mot söder, 
träffas han i stor mängd. Han skyr odlade trakter; 
men sluttningar med riskratt, som fordom varit omgif- 
na af en vild trakt och der han har sitt stamhåll, lem- 
nar han ogerna, äfven sedan den omgifvande trakten 
blifvit odlad. Således förekommer han ännu i temlig 
mängd vid Östra Torp, i de åt söder belägna sluttnin- 
garna af krittrakten, oaktadt stället vid ena sidan är 
begränsadt af hafvet och vid de andra omgifvet af än- 
gar och åkerfält utan all skog. Men trakten har for- 
dom varit vild och beväxt med buskskog, likasom dal- 
slutningarna vid Fogelsång, nära Lund, der Huggormen 
äfven förekommer. På sumpiga ställen beväxta med 
