64 ORMAR. 
och innan vätskorna kommit i fullt omlopp. Äfven har 
erfarenheten bekräftat att giftet verkar starkare i en 
het än en kall temperatur, samt starkare då det bitna 
föremålet är i ett tillstånd af ökad irritabilitet. Också 
måste det olika sätt, hvarpå bettet sker, bidraga till 
mycket olika följder.  Hugges tanden djupare ned och 
inpressas derigenom i såret en större mängd gift, hvil- 
ket isynnerhet sker om Ormens käkar kunna gripa om 
den bitna delen, så blir följden svårare än om tanden 
blott skrubbat på ytan af en kroppsdel. Framför allt? 
måste följden blifva svår om gifttanden träffar en stör- 
re åder, så att giftet omedelbarligen och ögonblick- 
ligt meddelas blodmassan; deremot mindre betydlig om 
ben eller cell-väf träffas. Det är nemligen genom mång- 
faldiga rön ådagalagdt att giftet icke har någon. ver- 
kan, om det ej kommer i omedelbar beröring med blo- 
det. Man kan nedsvälja en portion ormgift, utan att 
det hår någon obehaglig följd; men om någon skråma 
eller det minsta sår funnes i munnen, svalget eller tarm- 
kanalen skulle försöket aflöpa olyckligt F). 
| För att ådagalägga hur det tillgår då Ormen bi- 
ter och ingjuter sitt gift i såret, vill jag här i kort- 
het beskrifva dess giftapparat. Gör man en inskär- 
ning långs öfra sidan af hufvudet samt lossar och bort- 
tager huden, så varseblir man tätt bakom ögat en min- 
dre rund körtel, som är lårkörteln, hvilken icke till- 
hör giftapparaten. Men nedom och bakom denna, på 
tinningen, ligger en mycket större körtel, gränsande 
bakåt till Os tfympanicum och nedåt till underkäken: 
Detta är giftkörteln eller giftblåsan. Den är omgifven 
af en aponeurotisk skida och fästes genom en kortare 
sena bakåt vid Os fympanicum, och genom en längre 
smalare framåt vid öfra ändan af Os maxillare supe- 
rius. Giftkörteln har flera långsgående ihåligheter, i 
+) Jemf. F ontana iäber Viperngift p. 30 m. fl, 
