70 ; GROD-DJUR. 
Nu mera inköpas väl inga ormar för Apotheken, 
ehuru Allmogen ännu efterfrågar ”Ormfett”; men säkert 
är att ännu hvarje år i Mars och April månader in- 
finna sig Bönder härstädes från skogstrakterna med lef- 
vande Ormar, som utbjudas till salu, och af en och 
annan köpas för att användas till medikament åt bo- 
skapen. För detta ändamål fångas ormarna mellan 
Froedag och Vallborgsmessa; derefter sägas de få me- 
ra gift och duga icke som stärkande medel. De an- 
vändas på följande sätt: De läggas lefvande i en gry- 
ta i vatten och kokas starkt, hvarefter hufvudet och 
stjerten borttages; sedan skiljes köttet och andra mju- 
ka delar från benen och gifves Boskapen portionsvis, 
helst i deg hvar 14:de dag. Vattnet, hvari Ormarna 
blifvit kokta, slås på buteljer, som korkade och hart- 
sade kunna förvaras hela sommaren och följande vin- 
tren. Deraf gifves en portion då och då, hvarigenom 
Boskapen hålles frisk och vid godt hull och korna 
gifva mycken och god mjölk. Isynnerhet är denna 
ormsoppa ett kraftigt botemedel för kor, som blifvit 
”mulsugna.” Dessa uppgifter äro af ormhandlarne; jag 
har icke försökt deras tillförlitlighet. 
4:de Ordningen: 
Grod-djur (Batrachii sid. 9). 
Hit hörande Amfibier äro både till yttre bekläd- 
nad och inre organisation så olika de föregående att 
de med skäl utgöra en egen underordnad klass; men 
säcken och utstjelpte en mängd ormar på golfveti den trån- 
ga stugan. Den förskräckte Besökaren språng på stolar och 
bord för att rädda sina ben (ty han var, efter tidens sed, 
klädd i strumpor och skor)- och antydde Gossen att genast 
packa sig bort med sina Huggormar. Ja så, Herrn vill inte 
ha dem, sade Gossen lugnt, lade sig ned och med bara hän- 
derna öste dem åter i säcken. — Anekdoten bevisar att or- 
mar då användes äfven härstädes i Medicinen. 
