98 GROD-DJUR. 
nit denna art både vid Skegrie och vid Rönneberga, 
dels af Prof. SUNDEVALL, som - funnit den på Gottland. 
Vid Skegrie träffas hon i en stor damm, kallad Löj- 
dammen. (trol. Lökdammen ") som Bar. v. DöBEn fann 
vimla af dess larver. — Äfven förekommer hon i en 
damm i Steglarp af Fuglie socken. — Hon skiljes från 
andra Grodor derigenom att hon gifver från sig en 
stark hvitlöks-lukt, isynnerHet då hon blir retad. Mest 
vistas hon uti och bredvid vatten; på landet hoppar 
hon med temligen lätta skutt. 
Fortplantning: Denna sker i vattnet, der hon 
lägger sina ägg, icke klimpvis som Grodorna, utan, 
liksom Paddorna, i en lång sträng. Denna är dock ej 
dubbel och smal som hos Paddan (RösseL tab. XX), 
utan enkel och tjockare (RösseEL XVIL). Ungarna för- 
blifva längre i larvtillståndet än andra grodarters un- 
gar, hvarföre de också äro större än andra, innan 
de få frambenen utvicklade och mista stjerten (Röss. 
tab. XVIII). Hon säges leka i April eller början af 
Maj. Hon visar sig vid vattenytan blott då ingen 
fara är för handen; märker hon någon sådan, så går 
hon till bottnen och uppehåller sig der tills faran är 
förbi. Sedan ungarna under våren och sommaren mer 
och mer tillväxt, fått framben och mistat stjerten, 
börja de mot slutet af Juli att gå på land. De ändra 
då diet, äta ej, som förut, fina blad och andra växter, 
utan endast animalisk föda, regnmaskar, insekter m.m. 
Nytta: Larven är ett förträffligt födämne för 
foreller. Man äter den på några ställen (i Frankrike) 
som om det vore fisk (Cuv.). 
2:dra Familien Paddor (Bufones). 
Inga tänder i öfverkäken eller underkäken; tunga 
finnes; en större sväld med porer försedd knöl bak- 
+) ty Allmogen der å orten uttalar Lök som Löj, och denna 
«Groda gilver från sig en märkbar löklukt. 
