VANLIG PADDA. 101 
Vistelseort och lefnadssätt: Paddan förekommer 
på många ställen i Sverige och Norrige och går långt 
mot Norden; huru långt upp hon finnes, känner man 
dock icke. I södra Sverige är hon temligen allmän. 
Utom Skandinavien förekommer hon i hela Europa och 
en stor del af Asien. Under alla årstider, med un- 
dantag af parningstiden, som inträffar i April månad 
och då hon vistas i dammar och kärr, förekommer 
hon på landet på fuktiga och skuggfulla ställen. Hon 
är ett nattligt djur, som om dagen ligger dold i nå- 
gon mörk vrå, i en källare, i hål mellan trädrötter, 
under en sten eller under en storbladig mest starkt- 
luktande växt, och som då skymningen infaller utkry- 
per ur sitt gömsle, sätter sig i rörelse och derefter 
under natten förblifver ute för att söka sin föda. Dess 
rörelser äro långsamma, dels krypande som Sköldpad- 
dans, dels något hoppande, men tunga oviga och 
klumpiga. Likväl hoppa ungarna med lätthet. I Au- 
gusti och September efter regn ser man ofta ungarna 
hoppa kring på vägarnef). — Om vintren ligger 
hon icke i vatten som Grodorna, utan gräfver sig med 
bakfötterna ett hål under trädrötter och dylikt, och 
tillbringar der den kalla årstiden. — Allmogen anser 
henne vara giftig och som hon stundom liksom Sno- 
ken, för att söka värma, infinner sig i kostallet, tros 
hon förorsaka den sjukdom hos boskapen, som allmo- 
gen kallar att vara ”mulsugen”. Isynnerhet anses den 
klebriga vättska vara giftig som utsvettar ur öron- 
vårtorna ff) — Man påstår att hon, omsluten af sten, 
kan i ett lethargiskt tillstånd lefva under århundraden. 
Jemf. Revss Repert. Zool. I. p. 491. 
+) Det är beståmdt ungar af denna, som beskrifvas i LInnÉs 
Vestgötha-resa p. 261 och som derifrån inkommit i Faunan 
under namn af Rana Rubeta. 
++) Rörande Paddans giftighet se BRANDT u. RATZEB. ö a. st. 
sid. 195. 
