11 
att den ofta nedgår till nära fryspunkten (t. ex. 2? R.), 
utan att djuret deraf skadas. Den nämda arten 
sofver om vintern äfven 1 eldadt rum, och med 
full tillgång på föda. Det är således ej köld, hun- 
ger, o. d. som förorsakar dvalan, utan en brist på 
liflighet, som är en följd af djurets utveckling efter 
årstiden, liksom hårfällningen, köndriftens utveck- 
ling m. m. Kölden ökar sömnen genom förmin- 
skande af vitaliteten, hvarföre en del djur sofva då 
de lefva ute, men ej då de äro inne i varma rum. 
Å andra sidan uppkommer ett liknande tillstånd af 
dvala, under heta årstiden, i tropiska länder; t. ex. 
hos krokodilerne, jätte-ormarnpa, Centetes m. fl. 
Vi anföra slutligen, bland drag af djurs bö- 
jelser m. m., att man erhållit nya bekräftade exem- 
pel på katt-honor, som uppammat ungar af råttor 
och harar (Wiegmanns Archiv 1837 p. 401). 
Bland allmänt zoologiska arbeten, som under Allmänna 
åren 1836 —1839 utkommit, nämna vi 1 första ög log 
met H. Burmeisters Handbuch der Naturge- Here oa 
schichte , (8:0, Berlin 1836 och 7, 858 sid. utan plan- ker. 
cher), hvaraf första afdelningen, innefattar minera- 
logi och botanik, andra afd. zoologi. Denna sed- 
nare, som här endast kan sysselsätta oss, anser jag 
för den fullständigaste och bästa bland alla de läro- 
böcker eller korta sammandrag af zoologien, som 
jag sett, åtminstone i anseende till systematiska fram- 
ställningen.  Enskilte djurarter kunna i ett arbete 
af denna beskaffenhet ej mycket omtalas; men ge- 
nera, äfven de nyare, äro i allmänhet på sina stäl- 
len anförde, och alla vigtigare beskrifne. Arbetet är 
derföre mera att betrakta såsom en handbok för 
den försigkomne, än såsom en lärobok för nybe- 
gynnaren. I allmänhet äro de nyaste och bästa 
