Djurs 
vinter- 
sömn, 
10 
hundar, som äro väl dresserade för något visst än- 
damål, bli ungarne skicklige för samma ändamål, 
till och med utan dressur, i fall föräldrarne genom 
flera generationer varit på samma sätt dresserade. 
Han påstår sig äfven, under sin långa erfarenhet 
såsom jägare, hafva märkt en stor olikhet hos mor- 
kullan i sin hembygd, emedan den för 60 år till- 
baka, då den ej mycket oroades, var föga skygg, 
men nu är deti högsta grad. [Denna genom arf vun- 
na fruktan för menniskan, som äfven yttrar sig hos 
ungar, hvilka ej kunnat erhålla den genom egen 
erfarenhet, synes aldra tydligast vid jemförelsen 
af djur, som lefva på obebodda trakter, eller sådane 
ställen hvarest de ej jagas, med dem af samma art, 
som lefva under motsatta förbållanden. TI förra fallet 
visa de ej större fruktan för menniskan än för andra 
djur]. Kn. anmärker att de Norrska hästarne och de- 
ras afkomma med största lätthet läras att lyda kom- 
mando, men äro svåra att dressera till att rätt 
väl lyda betslet, emedan Norrmännen mera styra 
sina hästar med ord än med tömmen. Han har 
vidare iakttagit, att Norrska hästar och deras afkom- 
ma ej låta instänga sig, såsom de Engelska, af häc- 
kar C'hedges”), utan gå rakt på och genom dessa, 
hvaraf han slutar ”att Norrmännen ej måste nyttja 
sådane stängsel för hästar.” Detta sednare är väl 
bekant för oss i Norden, och wvi kunna af det an- 
förda göra den slutsatsen, att engelska hästarne, 
genom vanan att lefva på släta fält, instängde af 
häckar, erhållit en ärftlig obenägenbet för att tränga 
sig fram genom buskage. 
Om djurs vintersömn har Berthold lemnat en 
afhandling i Mällers Archiv 1837 p. 63. Genom 
försök på Myoxus avellanarius visar han, att vin- 
tersofvande djurs temperatur småningom ändrar sig 
efter temperaturen i det ämne hvari de bgga, och 
