4 
af Flourens i Ånn. Sc. Nat. 1838 vol. 9 p- 302. 
Arten (Species) har vanligtvis varit erkänd såsom 
ett i naturen grundadt factum och såsom den enda 
af naturen bildade klassifikations-graden. Enligt F:s 
mening, hvilken egentligen blott är en utveckling 
af den som Buffon framställde, innefattar hvarje 
art alla de individer af olika kön som smsemellan 
kunna frambringa fruktsam afföda; den inbegriper 
således nödvändigt alla dem, som utgöra en oafbru- 
ten series af föräldrar och barn. F. anser det ej 
nödvändigt att alla individerne härstamma från ett 
enda ursprungligt par. Vi återkomma således här 
till detsamma som innefattas 1 Linnés bekanta defi- 
nition på art: ”Species tot numeramus quot diversae 
form&e in principio sunt create,” hvilken tyckes vara 
grundad på, och öfverensstämmer med Biblens ord. 
Då arterne äro de egentliga enheterna i zoologien, 
skulle det vara af största värde att äga en praktiskt 
användbar definition derpå, ty ehuru man vanligt- 
vis, genom blotta bekantskapen med individerne, igen- 
känner hvilka som höra tillsamman såsom en art, 
och ehuru uppfattningen af begreppet art vanligtvis 
sker lika af olika personer, så visa dock de ofta 
förekommande olika åsigterna om hvad som bör 
anses för egen art, eller för varietet, att begreppet 
är villkorligt.- 1 tillämpningen blir det äfven vill- 
korligt efter de af F. m. fl. framställde principerna, 
ty man kan ej alltid veta hvilka individer som här- 
stamma från samma föräldrar, eller kunna fram- 
bringa fruktsam afföda. F. vill äfven efter samma 
princip framställa genus, såsom ett i naturen grun- 
dadt begrepp; genus bör nemligen, enligt honom, 
vara en sammanfattning af alla de arter som sins- 
emellan kunna frambringa hybriditeter; d. ä. en af- 
föda, som antingen genast, eller efter få genera- 
tioner, blir ofruktsam: i fall affödan alltid fortfar att 
