51 
QUADRUMANA Cuv. — Hagenbach fann 
Cireulus Villisu dubbel i hjernan på en Cercopi- 
thecus (Ann. Sc. Nat. X p- 192). 
Om Orang Utang (Simia Satyrus och när- 
slägtade arter) hafva många skrifter utkommit, och 
ett stort antal exemplar af detta djur hafva blifvit 
hemförde till Europas samlingar, hvarigenom man 
kan anse sig hafva kommit ull full visshet 
om dess förändringar efter åldern, hvilka gifvit 
en del författare anledning att uppställa flera ar- 
ter, ehuru andra längesedan insett, att de hörde 
tillsamman. Museum i Brässel ägde i början af 
1839 ej mindre än 16 cranier af detta djur i alla 
åldrar, hvilka äro beskrifna af Dumortier G 
Ann. Se. Nat. XI (1839) p. 56). Han antager, att 
blott en enda art (Simia Satyrus) finnes, som inne- 
fattar S. Satyrus, Wurmbii och Abelii, samt äfven 
Owens S. Morio, till hvilken vi återkomma längre 
ned. Cranium förändras efter åldern högst betyd- 
ligen. Hos ungarne är det såsom hos alla apor 
mest likt menniskans; med åldern tillväxer ansig- 
tet, kanhända starkare än hos någon annan art, 
hvarigenom hufvudet får ett rofdjurs-likt utseende, 
och det bekräftar sig, som längesedan varit an- 
märkt af Fr. Cuvier m. fl., om aporna i allmänhet, 
att med ansigtets tillväxt tilltager dessa djurs bru- 
talitet. Ungarna visa en vida betydligare grad af 
intelligens än de fullvuxne, som bli elaka och ej 
bry sig om annat än sina naturliga behofvers upp- 
fyllande. — Hos de minsta ungarne är cranium 
nära klotformigt och liknar hufvudet af ett barn, 
har inga utstående kanter, litet ansigte, nästan rak 
arcus zygomaticus och starkt utstående, kullrig 
nacke. — Då 4:de Kindtanden utbryter har cra- 
nium antagit en mera aflång form, kindbågarne 
stå något mera ut och en början till utstående 
Orang 
Utang. 
