63 
i rum med öppna fönster under lång tid, vistats, 
och låtsat sofva i de grottor der dessa djur voro 
talrika, men aldrig lyckats att blifva anfallen af 
någon vampyr. Deremot hade han sett ett sådant 
djur begärligt suga blod af tårna på en ung In- 
diansk tjenare, som han hade med sig, under det 
denne sof; och han säger sig hafva kommit till 
den öfvertygelsen att djuret kan förorsaka farliga 
hemorrhagier. (Revue Zool. 1838, p. 90). 
FERAE. — Gray anmärker med rätta, att fotså- Om Rof- 
: AE Er RE dj 
lornes olika grad af hårighet ej är tillräcklig grund futsälor 
för indelning af rofdjuren, och af genera i all-ochMjölk- 
fö ad S o tänder. 
mänhet, i större grupper, utan blott kan betraktas 
såsom karakterer för arterne, samt att indelningen 
i plantigrada och digitigrada rofdjur måste förfalla 
såsom onaturlig. Vidare upplyser han, att öfre 
roftandens knöliga tillsats (häl), på mjölktanden är 
belägen vid midten af tandens insida, men på den 
permanenta tanden, framtill. (Zool. Proc. 1836, 
p. 87). 
En vidare utveckling häraf, jemte en systema- 
tik för rofdjurs-ordningen, innehålles uti Wieg- 
manns ypperliga afhandling om rofdjurens tän- 
der (Wiegm. Archiv. 1838, p. 257). Han faststäl- 
ler såsom allmän grund: att de falska kindtänder- 
ne i allmänhet äro er mera i undre än i öfre 
n SS -b 2 
käken GE) och att dessa tänder äro framåt af- 
n 
tagande upprepningar af roftandens skärande del. 
Roftanden, som är underkastad de flesta variatio- 
nerne, är den mest karakteristika för djurets na- 
turliga beskaffenhet. Den öfre har intill en knöl, 
