82 
urus vulgaris), gjorde i Skottland. Den lade sigi 
vinterdvala i ett bo, hvilket den förfärdigade af ull, 
mossa &c. Intagen i ett varmt rum, efter 14 da- 
gars sömn, blef den straxt åter liflig och frisk. 
Den visar mycken intelligens, ”äter gerna kött” och 
”dödar foglar med skicklighet, hvarefter den bör- 
jar äta från bakre ändan af foglens kropp”, hvil- 
ket är anmärkningsvärdt, då råttorna och andra 
köttätande djur börja från hufvudet (Fror. Not. XI. 
17, (Sept. 1839), ur Dublin Medical Press. . Febr. 
1839, N:o V). [Vi böra härvid anmärka att i 
Sverige, äfven i norra delen, ser man Ekorrarne 
allmänt under hela vintern springa omkring i trä- 
den. De tyckas således ej här ligga i dvala]. 
Den lilla vanliga Nordamerikanska Ekorrens 
(Pteromys Foluccella) lefnadssätt beskrifves likaledes 
af en anonym författare, (i Loudons Mag. IX (1836). 
Den sofver om dagen och är i rörelse om natten; 
blir lätt tamd; kan i flygten undvika föremål som 
komma i vägen o. s. v. Modren bär ungarne ofta 
med sig. 
Om  Gna- En gnagareart, som till storleken och öronens 
Vlimaroalängd liknar en kanin, men har lång svans, be- 
skrifves såsom ny, under namnet Conilurus con- 
structor, af Ogilby (Linn. Trans. XVIII, p. 121. 
— Brewster journ. XII, p. 95). Gray upplyser 
(i Taylors Ann. 2, p. 307), att det är Hapalotis 
albipes Licht. Den är märkvärdig för sina bygg- 
nader af starkt hopflätade grenar o. d. i form af 
stora rishögar, till volum af ett par lass, hvilka 
man förr hade trott vara förfärdigade af infödin- 
garne. Vid Sidney kallas djuret Native Rabbit. 
På samma ställe beskrifver O., efter en rit- 
ning af Major Mitchill, ett djur från samma 
verldsdel, som han anser vara en verklig Dipus. 
