95 
nix är fullständigt. Häraf kommer det, att då 
hjernans hemispherer något skiljas från hvarandra 
ser man genast, ej blott corp. 4 gemina, utan äf- 
ven större delen af '”Thalami blottade. Hos de öf- 
rige däggdjuren ligga alltid dessa sednare, och ofta 
en del af corp. Ådentibd, täckta af corpus collosum. 
— Åfven pons Valröld är hos pungdjuren mindre 
utmärkt, så att i allmänhet föreningarne mellan 
båda hemispharerna hos dem äro små. 
Med utbildningen af föreningsdelarne mellan 
hjernans hemispherer, synas djurens sensuella för- 
mögenheter stå i ett direkt förhållande, och det är 
tydligt att de utgöra ett moment, som är af större 
vigt för lars snnlrne ldldarnsr; är hjer- 
nans volum. Många af foglarne hafva vida större 
hjerna i förhållande till kroppen, än däggdjuren, 
till och med lika stor som hos menniskan, utan 
att derföre visa utmärkta själsförmögenheter, och 
bland de egentliga däggdjuren äro de dummast, 
som hafva minst corpus collosum. Rasiklnndn 
skola äfven, i anseende till förmögenheterna, stå lägst 
af alla Mammalier. 
Alla pungdjuren hafva dessutom hemisphererna 
ganska korta bakåt, så att lilla hjernan alltid är 
obetäckt, och uti cerebellum är proc. vermiformis 
ännu större än hos Glires. Denna lägre bildning 
af hjernan är isynnerhet utmärkt hos arterna af 
”Didelphis”, hvilkas hemispherer äro alldeles släta, 
och så små, att hela hjernan till yttre formen sy- 
nes äga likhet med amfibiernas. Hos de växtätande 
pungdjuren t. ex. Känguru, är hela hjernan, med 
undantag af corpus callosum, något mera utbildad, 
och dess hemispherer hafva starka gyri. C(Philos. 
ikrabs: 11837; p..87). 
Eydoux & Laurent upplysa att hjernan 
hos Echidna har samma bildning som hos de öf- 
