Vatten- 
blåsning. 
112 
grad. imblandat sig, som uti Hvalarnes historia. — 
Nordens Fauna rörer det närmast, att Förf. utdömt 
Balena glacialis , B. rostrata Tabr. och Physeter 
microps. Af detta sistnämda slägte antager Förl. 
liksom G. Cuvier blott en enda art. Om de ut- 
dömda arterna nu åter uppträda, så måste det blif- 
va till följe af noggranna observationer, och man 
vet då med säkerhet något om dem. Detta är re- 
dan händelsen med B. rostrata, såsom längre ned 
nämnes. F. Cuvier är högst angelägen att ej ut- 
gifva sitt arbete för en fulländad naturalhistoria, 
utan blott för en förelöpande samling till en så- 
dan, hvilket äfven antydes af sjelfva titeln: de 
Uhistoire &c. 
W. Rapp die Cetaceen, Zoologisch-Anatomisch 
dargestellt, Stuttgart und Täbingen 1837, 8:0, sä- 
ges vara en utmärkt öfversigt af ordningen. Den 
skall innefatta en kort karakteristik af arterna, och 
sedan hufvudsakligen sammanfatta allt, som är kändt 
om Hvalarnes anatomi, men har > råkat blifva mig 
obekant. 
Hvalarnes föregifna vattensprutning bestrides å 
nyo af Baäér (i Bull. de Petersb. 1 p. 37 (1835-6). 
— Isis 1839 p. 627). En mängd ytterligare bevis 
framdragas att de ej spruta vatten, utan blott ut- 
blåsa en ånga. Denna sak kan nu anses såsom 
fullkomligt afgjord, isynnerhet genom Scoresbys 
vitnesbörd. Ref. får härvid anmärka att ännu åt- 
skilligt torde återstå att lära af, och förklara vid 
detta phaenomen, då han sjelf sett denna ånga an- 
taga utseendet af en vattenkonst inom de varmare 
zonernes haf, hvarest dess så hastiga condensering 
gifver begreppet om en ganska stor kroppsvärma 
hos hvalarne. Ref. får vidare tillägga att det en- 
dast är arterne af Balaena, som tyckes spruta en lod- 
råt 
