114 
Steller ansåg detta djur för att vara den förut be- 
kanta Manati (Lamantin), hvilken han, i brist på 
tillgång till böcker, endast kunde känna ur min-. 
net, och trodde således att den var vida utbredd 
kring jorden. Detta var dock ej händelsen, och 
Baer bevisar nu, att den, åtminstone i -sednare 
tider ej funnits annat än vid Behrings ö, nemligen 
hvarken vid Kamtschatka eller det motliggande 
Amerika, eller de öfrige öarne i granskapet. — Ef- 
ter åtkomsten till Kamtschatka skref Steller sin 
afhandling de Bestiis marinis , och flera upplysnin- 
gar derom äro att hemta ur hans dagbok, som ej 
blef tryckt förr än 1793. Pallas har lemnat en 
figur, hvilken nyligen är publicerad i plancherne 
till Zoographia, och är den enda som finnes. 
Det är obekant hvarifrån P. erhållit den, och B:. 
tror att den kan vara af Steller [Af utseendet 
och sista raden i beskrifningen, Zoogr. 1 p. 273, 
synes det troligare, att P. fått den af någon sjöman 
i Kamtschatka]. En tand finnes i Petersburg utan 
uppgift hvarifrån den kommit, och O. Fabricius 
beskrifver, 1 Fauna Grönlandica, ett cranium, som 
troligen blifvit ditfördt med is. Dessa äro alla de 
urkunder, som finnas öfver detta djur. Baers af- 
handling är så fullständig, samt försedd med så 
mångfaldiga undersökningar och säkra data, att in- 
tet tvifvel kan uppstå om riktigheten af hans upp- 
gifter, och så många dokumenter hafva blifvit för- 
varade öfver resorna och undersökningarna i den 
trakten under förra århundradet, att det blifvit 
honom möjligt bevisa hvad han säger. — Steller 
nämner i korthet ett par andra djur-arter från sam- 
ma trakter, som ej synas vara kända; möjligtvis 
äro äfven de utdöda. Baer anmärker, att Rytinas 
historia visar oss sannolikheten af många andra 
djurarters utrotande i sednare tider, då menniskan, 
