154 
sångfoglarne att först uppräknas; om man vill bör- 
ja från andra ändan komma de sist; hvilket kan 
vara alldeles likgiltigt. Af större vigt är det, att 
de äga en med alla andra foglar något olika bild- 
ning, som till och med sträcker sig ända till de- 
ras spermatozoer (se längre fram under Anatomi 
och Physiologi) och att de utgöra den bäst karakteri- 
serade hufvudafdelningen i fogelklassen, inom hvil- 
ken det minsta antalet öfvergångsformer till de öf- 
riga finnas. Jag måste således anse dem för en af 
naturen bildad, egen afdelning af fogelklassen, och 
tror att de böra uppföras såsom sådane i ett na- 
turligt ornithologiskt system, utan afseende derpå, 
att Roffoglar eller Höns, Papegojor eller Strutsar 
kunna anses vara fullkomligare organiserade, eller 
närma sig mera till Däggdjuren. 
AV. CANORAE (ZVolucres m.: Orn. Syst. nära 
detsamma som Cuviers Passereaux). Utom det som 
förut, pag. 124, nämdes om sångfoglarnes systema- 
tik, bör jag åtminstone anföra följande tvenne för- 
sök i samma riktning. 
LaFresnaye har i ett litet särskilt arbete 
börjat en uppställning af dessa foglar efter deras 
lefnadssätt. Ett utdrag finnes i Revue Zoologique 
(1838 p. 133, 176 och 161) af det som då var ut- 
gifvet; fortsättningen skulle komma i Mem. de la 
Soc. de Falaise.. .',Anordningen synes vara temligen 
naturenlig. I det nämda utdraget upptagas famil- 
jerna ”Fourmilliers” med Thamnopbhili, ”Saxicolidae” 
med alla Sylvige, och ”Baccivore” innefattande Co- 
racias, Ampelis, Pipra m. m. 
En annan uppställning af Selys Long- 
champs förekommer i Revue Zool. 1839 p.,»9. Ka- 
raktererna äro, som vanligt, tagne af näbbet m. m. 
och alldeles otillräcklige. Under Tenuirostres sam- 
manföras de klättrande arterna med Nectariniz, 
