170 
såsom hos alla foglar fästade vid ryggsidan. Öfre 
Larynx saknade rudiment af epiglottis; ingen nedre 
larynx fans. 
Benen 1 skelettet hafva inga luft-reservoirer, 
äro ej hvita, utan se nästan ut som amfibiernes. 
Vertebrerne äro 15 i halsen, 9 i ryggen och 22 i 
länd, bäcken och stjert tillhopa, bildade efter fo- 
geltypus. Sternum är ganska litet, alldeles utan 
köl, liksom Strutsens. Det har djupa utskärningar 
baktill, ett hål på hvardera sidan om medellinien, 
ingen processus manubrii i främre ändan, som är 
djupt utskuren. Axelbenen äro hopvuxne; af Cla- 
vicula synes blott ett otydligt rudiment, liksom 
hos amerikanska och nyholländska strutsarne, i 
form af ett litet hak på axelbenet; os coracoide- 
um är störst, scapula litet. Hela skelettet är bil- 
dadt efter den vanliga fogeltypus, och närmast likt 
Strutsarnes; endast fötterne afvika något från de- 
ras, och närmar sig till formen af dem hos Gal- 
ling, liksom Drontens, genom den större längden 
af femur och en 4:de tå. — Halsens längd 7 tum; 
ryggen framom pelvis 4 t. pelvis med länd 3 t. 
Femur 33 tum; tibia 5, tarsus 2; t. — Penis fin- 
nes liksom hos Strutsarne. 
Otis. En monografi öfver Otis, af Räppell finnes 
1 Mus. Senkenb. 1837. Den upptager 416 arter 
hvilka finnas uppräknade i Revue Zool. 1838 p. 
227. — Lesson uppräknar deremot 22 arter af 
samma slägte i Revue Zool. 1839 p. 47, med en 
indelning hvarpå denne författares systematik väl 
igenkännes. 
Cursorius. Cursorius rufus n. sp. från någon af öarne i 
Indiska ocean, beskrifves af Gould i Zool. Pr: 
Sept. 1836 (Isis 1838, p. 195). 
Palamedea: Anatomien af Palamedea afhandlas af Her r- 
minier i Ann. Sc. Nat. VIII, p. 103, 1837. 
