174 
Owen, Anatomi af Pelecanus rufescens, Zool. 
Proc. 1835 (Isis 1837, p. 120). ; 
At Carbo beskrifver Brandt 8 nya usla i 
Carbo. Bullet. de Petersb. 1838, N:o 4, hvartill lägges ännu 
en (C. nudigula) ibd. 1839, N:a 19. — Uti Zool. 
Museum i Petersburg funnos, enligt Brandt, 18 arter 
af slägtet, då de första 8 nya arterna beskrefvos. 
En monograbh af hela slägtet -är snart att vänta af 
honom. Br. föredrager namnet Carbo framför de 
öfriga som blifvit gifna åt detta slägte. Det var 
redan användt af Albertus Magnus och Gessner. 
Det Brissonska namnet Phalaecrocorax tillhörde, 
hos Plinius, en fogel, som vistades på alperne, och 
Halieus III. innefattade äfven Fregattfogeln. 
Phaéthon. Slägtet Phaéethon har blifvit beskrifvetaf Brandt; 
först i Bullet. de Petersb. 1837, 450 (Isis 1837, p. 
940), hvarest de väl bestämda arterna, hvaraf släg- 
tet utgöres, karakteriseras (Ph. /Ethereus, phoe- 
nicurus, flavirostris); sedan uti en vidlyftig och ut- 
förlig monografi (i Mem. de Petersb. Sc. Nat. tom. 
5. 1839) hvarest 5 tvifvelaktiga arter tillkomma, 
hvilka förf. ej sjelf sett. De 3 förut anförda äro 
afbildade. 
Dysporus. En kort monografi af Dysporus har Ref. lölda 
nat i Physiogr. idoksrd Lund. 1838, p. 218. Bland 
de der uppräknade 7 arterna äro de 2 sista tvifl- 
velaktiga. En ny art från Atl. ocean beskrifves 
med fig. under namn af PD. cyanops, af hvilken 
några per detaljer meddelas. 
Nitzsch hade år 1825, i Jahrb. d. Naturf. Oe 
zu. Halle, bekantgjort den högst besynnerliga ano- 
malien bland vertebrerade dn att näsborrarne 
fullkomligt saknas hos arterne af Dysporus (”Sula”). 
Detta har Schlegel ånyo undersökt, och funnit att 
de verkligen saknas hos ”S. piscatrix”- och ”S. parva”; 
men att de finnas, ehuru ytterst små, hos just de 
