175 
arter, som N. haft för sig, nemligen ”S. alba och 
melanura”. De äro hos dessa arter belägne i bakre 
ändan af den fåra, som löper långsåt näbbets sida 
(Tiidschr voor Nat. Gesch. VI, p. 168). 
Eytons indelning af slägtet Larus finnes uti Gaviz. 
Charlesw. Mag. 1838, p. 487. Det finnes väl 
knappt något annat fogelslägte inom hvilket arterna 
äro så svåra att bestämma, då de visa högst otyd- 
liga formskillnader och ganska variabla dimensio- 
ner. Vi motse alltså med nöje den monografi, 
som Lichtenstein utlofvat i Berl. Ber. 1838, p- 101. 
En ny Europeisk art Larus Genei, som 'lik- 
nar ridibundus, men är något större, omtalas af 
De Breéme i Bevue Zool. 1839, p. 321. 
Skelettet af Hhynchops, jemfördt med det af 
Sterna, Larus och Lestris, beskrifves utförligen af 
Brandt i Mem. de Petersb. Sc. Phys. V. p. 218. 
Formförhållanden visas, hvarigenom detta slägte 
betydligen afviker från de öfriga Larus-artade fog- 
larne, och hvarigenom det utgör en öfvergångs- 
form mellan Sterna och Phaéthon. 
De Europeiska Lestris-arterna skola vara be-. 
skrifna af De Gland i Mem. de Lille 1828, part. 
3. Deribland förekommer en ny art, L. Lessoni, 
enligt Rev. Zool. 1839, p. 92. [Månne en ung L. 
parasitica? |. 
Hela Andfamiljen (Anas och Mergus Linn. )Eyton om 
har Eyton monograficerat uti ett eget arbete: miljen 
Monograph on the Anatide 4:0 Lond. 1838, som 
upptager 125 arter fördelade i 5 subfamilie och 
39 genera. Arterna äro således knappt flera till 
nummertal än i Lathams Index, men en stor del 
af Lathams arter gå ut såsom synonymer, och i 
stället inkomma nya. Man äger härigenom ett väl 
behöfligt medel att studera dessa foglar, och fin- 
ner arterna väl och med kännedom åtskilde, så 
