77 
likna till storleken (vingen 203 tum; hos C. musi- 
cus 253 tum), men olikheten tyckes endast bestå i 
det efter ålder och kön föränderliga läget och ut- 
seendet af luftstrupens böjning inuti bröstbenet. — 
En annan, liten Svan, har Yarrell funnit i Eng- 
land, och kallat den C. immutabilis. . Den skall 
likna C. olor, liksom C. Bewicki liknar C. musicus, 
och skilja sig blott genom en något mindre stor- 
lek, gråaktiga fötter samt ”rent hvit färg, äfven 
hos ungarne”. [Ref. vill härvid blott påminna om 
den betydliga skillnad i storlek som träffas mellan 
individuerne af svanar, äfven inom samma flock, 
men anser dock ett grundligt utredande af dessa 
foglars variationer, eller möjligtvis artskillnader, 
vara ett ämne af stort värde, och högst önskeligt]. 
Reinhardt meddelar, i Kröyers tidskr. 2 p. 
527 (1839), underrättelser om Svanarne från Island, 
och finner, efter jemförelsen af 4 skeletter derifrån, 
att de i vissa hänseenden öfverensstämma med de 
nyares beskrifningar på C. musicus, i andra med 
C. islandicus, men sinsemellan visa tydliga olikhe- 
ter. Ett ex. från Danmark, af C. musicus, var ej 
större än den uppgifne C. islandicus. Luftrörets 
böjning kan minst lemna några bestämda artskill- 
nader. R. anser C. islandicus alldeles ej vara skild 
art från musicus, men förmodar att C. Bewicki, 
som ej blifvit funnen i Danmark, kan vara det. — 
Deremot finner man af årsb. i Wiegmanns Archiv, 
1839, 2 p. 398, att Yarrell bestämdt förklarat 
C. islandicus för identisk med C. Bewicki. Det sy- 
nes alltså som om dessa 3 arter skulle sammanfalla 
till en. — (Om C. Bewicki se äfv. Fror. Not. IX. 
3, 1839 Jan. — Institut 1838, p.- 420). 
> Cranierne af de ”4 Britiska” Svanarterne (Mu- 
sicus Bewicki, Olor, immutabilis) jemföras af Pe- 
Prof. Sundevalls ÄÅrsb. 1837—184o. 12 
