178 
lerin 1 Charlesw. Mag. 1839, p. 178. Han tror 
sig finna olikheter i formen mellan dem alla. 
Röstorganet hos C. buccinator beskrifves af Yar- 
rell i Linn. Trans. XVII. 1. Denna art är den 
allmännaste i Amerikas nordligaste del, och af den 
äro de flesta svanhudar som komma i handeln från 
Hudsonsbay-compagniet. Arten skiljer sig från vår 
C. musicus derigenom, att hela näbbet är svart, 3:dje 
vingpennan längst o. s. v«. Den skall behöfva 6 
ar för att blifva utvuxen. 
Anser, Anser phoenicopus, ”en vy art” från Britan- 
nien, mellan A. segetum och albifrons, beskrifves af 
Bartlett iZ. Proc. 1839, p. 2.  B. har sett 12 exem- 
plar, hvaraf ett lefvat 8 år i Zool. Soc:s Menageri, 
utan att bafva undergått förändring. Dess längd 
är 28 Engl. (283 Sv.) tum, vingen från carpusi7;; 
näbbet mindre än hos A. Segetum, ofvanpå, från 
näsborrar till spets, samt fötterne blekt köttröda 
(ej brandgula såsom hos ÅA. cinereus); vingen räc- 
ker 13 tum öfver stjerten o. s. v. [Man er- 
inras här om möjligheten af hybriditeter. Den 
beskrifna formen torde äfven finnas vid Svenska 
kusterne]. 
Anas, Uti den beskrifning som Lesson lemnar af 
Mergusylen ny art ”AZnas Glaucion Linn”, funnen i Frank- 
rike under den stränga vintern 1838—-9, tycker 
Ref. sig igenkänna ungarne till A. clangula, ehuru 
L. påstår sig väl känna dessa (Ann. Sc. Nat. vol. 
8 (1838) p. 174). — Samma vinter förekom Mer- 
gus Merganser allmän vid Rochefort i Januari 
månad; den beskrifves af Lesson i Revue Zool. 
1838, p. 8: 
Colymbus, Om äggen af Colymbus arcticus se Selby i 
Podiceps- Jamesons Journ. XX, p. 293; på blotta marken, 
med en sliten stig, på hvilken honan på buken 
släpar sig till vattnet. 
