224 
synas mig ej vara skilda från G. niger]. Th. an- 
ser det vara denna form, som är beskrifven såsom 
G. niger i Cuviers och Valenciennes stora arbete. 
Blennius Om den nordiska arten, som efter Ascan 
grill blifvit utgifven för Blennius Galerita Limn., men 
arter: som är en skild, för Linné obekant art, anmärker 
Kröyer, då han i sin Tidskrift, 1, p. 371, an- 
mäler Cuvier & Valenc. H. N. des Poissons vol. X, 
att den orätt kallas BI. palmicornis af Yarrell, (Br. 
Fishes 1836), och af Valenciennes benämnes Bl. 
Yarrelli; men att Val., af denna arts beskrifningar 
hos Ström och Ascanius, gör en egen namnart: 
Gunellus Strömii, som han dock ej sjelf sett. Han 
har alltså invecklat synonymien i stället för att ar- 
ten förut blott hade ett oriktigt namn. Rein- 
hardt hade, år 1833, för den nordiska arten före- 
slagit namnet Bl. Ascanii (i Maanedsskrift for lite- 
ratur hft. 4). 
På anf. st. gör Kröyer några anmärkningar 
öfver de Grönländska arterna af samma familj. De 
dithörande arterna af Linnés Blennius (Centrono- 
tus Nilsson) fördelas i 3 genera: 
Gunellus Val. Gälhinnorne hopvuxne, med 5 strålar 
hvardera. 
Lumpenus , gälh. klufven med 6 str.; sidol. utan 
slemporer. | 
Sticheus , som föreg. men sidolinien har slemöpp- 
ningar. ; 
Typus för det förstnämda är vår Bl. Gunellus 
(Centron. Gun. Cuv. Nilsson, Gun. vulgaris Valenc); 
för det andra Bl. lumpenus och flera nordiska, 
dermed beslägtade arter. Till det 3:dje höra 2 
grönländska arter, Clinus wunimaculatus och CI. 
punctatus Reinh. Grönl. F:a. Den förra af dessa 
finnes beskrifven af Kröyer (Naturh. Tidskr. 1836, 
P: 25) 
