229 
den Isländska , ålldeles som L. gracilis St. 3 an- 
dra arter beskrifvas af R. från Grönland, så att 
norra delen af atlantiska hafvet torde äga 7 arter 
af detta slägte, hvilket är anmärkningsvärdt, då 
man ihågkommer de många analoga formerna som 
Pallas beskrifvit från Kamtschatka. 
I sammanhang med det föregående måste jag 
här anticipera ännu ett par till Svenska literaturen 
hörande afhandlingar, nemligen Fries beskrifningar 
af ”Clinus maculatus” i Vet. Ac. Handl. 1837, p-. 
51 och i Skandinaviens fiskar af Wright Fries och 
Ekström pl. 25 fig. 2. — Den synes dock utom 
allt tvifvel, vara identisk med Clinus (Lumpenus) 
aculeatus Reinh. Grönl. fn., och utmärker sig ge- 
nom tänder på vomer, ganska små, nästan fria 
strålar i främre delen af ryggfenan, stor, ofvantill 
inskuren bröstfena och tvär stjert. 
Reinhardt har i Danska Vidensk. Selsk.Tznoides. 
Naturh. Afh. lemnat en utförlig beskrifning och god 
figur af Vågmären (Trachypterus Vogmarus Va- 
lence.; Gymnogaster arcticus Bränn), efter ett nå- 
gorlunda godt exemplar från Färöarne, hvarpå blott 
främsta delen af ryggfenan och de båda 5-stråliga 
bukfenorna voro skadade. Ett exemplar hade blif-: 
vit uppvräkt af hafvet på kusten af Jutland år 1829. 
Första ryggfenan har 5, den andra 172, och den 
snedt ofvantill sittande stjertfenan, 8 strålar. Der- 
om se ytterligare i Kröyers Tidskr. 1, p. 374 — 
och isynnerhet Stuwitz's utförliga afhandling i 
Nyt Magazin 2, p. 276 (hft. 3, 1839). Han fram- 
ställer den förmodan, att den Isländska Trachypte- 
rus kan vara en skild art. fAnm. De nyare antaga 
namnet Trachypterus i stället för Gymnogaster, 
emedan detta sednare är yngre, och uttrycker det 
oriktiga begreppet, att fisken skulle sakna bukfenor. 
Dessa finnas och hafva 5 strålar, men äro vanligen 
