234 
i ett litet särskildt arbete: On the growth of Sal- 
mon in fresh Water, London v. Voorst. 1839, 
Broch. in fol. med 3 col. stålstick. Han tror att 
ungarnes tillväxt sker hastigare i fritt tillstånd än 
de gjorde vid Shaws försök, och anförer flera fakta 
som tala för denna omständighet; men erinrar 
tillika att ungarne af alla de stora laxarterne äro 
Parr, och att möjligtvis en liten särskilt art, som 
ej blir större, kan finnas. 
Laxungarnes utveckling har ytterligare blifvit 
undersökt af Jenkins (Mag. of Nat. Hist. Apr. 
1840. — Fror: Not. N:o 300: 1840), som öfver- 
hufvud kommit till lika resultater med Shaw, men 
med andra begrepp om laxens tillväxt; ungarne 
skulle nemligen redan vid 3 månaders ålder hafva 
+&Z, vid 9 m:dr 5 å 6 Z vigt, hvilket synes mig 
antingen bero på undersökning af olika arter, el- 
ler på olika förhållande i olika floder(?). Detta 
ämne är således ännu ej uttömdt. 
Då man vanligtvis ej finner fiskar uti magen 
på den lax som fångas, hafva många föreställt sig 
att denna fisk endast lefver af insekter o. d., så- 
som han plägar göra under sitt vistande i forsarne 
under  fortplantningstiden; men att han i hafvet 
förtärer större föda upplyses deraf, att i en vid 
England fångad lax af 12 & vigt funnos 13 st. 
sillar (Jard. Mag. 1, p- 200). 
Arterne af Lax-familjen äro för det närvarande 
de minst utredda af alla de Europeiska fiskarna, 
hvarföre ichthyologerne synnerligen riktat sin upp- 
märksamhet på dem. Utom det förut nämda arbe- 
tet af Agassiz hafva vi öfver dem fått ett annat 
stort plancheverk, nemligen: Jardines illustrations 
of Scotish Salmonid>e; Part 1, Edinb. 1839, Oliph. 
folio, 6 col. tabb. — Jag har dock ej ännu sett 
detsamma. 
