247 
del skadad. Om man derföre antager att förnuftet 
ligger hos djuret sjelf, så måste man tilltro det 
nog kraft för att, utan föregående erfarenhet eller 
försök, kunna uppfinna och utföra ett så konstigt 
arbete, hvilket väl ej är rimligt. Vi tvingas här 
att betrakta djuret såsom blotta organet för ett vida 
högre förnuft. 
Af Insekternes yttre sinnesorganer har blott 
ögat varit med säkerhet kändt. Om sätet för de 
öfriga sinnena har man nästan blott gissningsvis 
antasit att luktsinnet skulle finnas i Antennerna 
eller i ingåvgen till and-hålen. Den sednare me- 
ningen stödde sig blott på en lös förmodan och 
synes ej vinna bekräftelse genom försök, hvaremot 
den förra tyckes hafva allt för sig, och ett par ex- 
periment, som Le Febvre anställt med bi och ge- 
tingar, visa med temlig evidens att luktsinnets or- 
gan hos dessa djur ligger i den mjukare huden i 
antenn-spetsarne. Han iakttog nemligen antenner- 
nes rörelse mot upplöst socker hvaraf biet ville äta, 
samt att det genom antennerna märkte och hin- 
drade annalkandet af en i ether doppad nål, men 
ej af diverse luktlösa kroppar. Genom stympning 
af antennerna fann han att luktsinnet alldeles för- 
stördes med sista antennleden, och slutar deraf att 
denna ensam innehåller luktorganet. (Ann. Soc. Ent. 
1838, p. 395. — Ann. Sc. Nat. XI, p. 191). Här- 
vid får jag anmärka, att ett ganska vanligt feno- 
men, sedan många år tillbaka, hos mig stadgat öf- 
vertygelsen, att luktsinnet hos Scarabzei har sitt säte 
i den lamellösa antennklubban. Man ser dem nem- 
ligen, isynnerhet i skog eller under fuktig väderlek 
om sommaren, flyga efter lukten af ny spillning, 
slå ned ett litet stycke derifrån, samt med upp- 
sträckta antenner och utspärrade antenn-lameller 
Lukt- 
organ: 
