275 
blerne, antennerne, palperne och fötterne något 
rödaktiga, och angifvas hafva några små röda strek 
på kroppssegmenterna, hvilka jag dock ej funnit 
hos samma art i Sverige. — Larven af Teleph. ru- 
fus beskr. af Waterhouse i Ent. Transact. 1, 
p. 3, pl. 3, fig 3. 
Länge voro förvandlingarne af slägtet Buprestis 
obekanta till dess de nu, nästan på en gång blef- 
vo upptäckte, af flera arter i olika länder. De 
hafva myeken likhet med dem af Cerambycini och 
lefva liksom dessa under bark och inuti ved, men 
larverne hafva första segmentet oformligen stort. Den 
af B. berolinensis omtalas af Audouin i Anm. 
Ent. 1836, Bullet. p. XVII, ehuru han då endast 
tyckes hafva haft anledning tro, att den tillhörde 
nämde art. Samma år omtalades anatomien af lar- 
verne till B. Mariana och Agrilus biguttatus af 
Hammerschmidt, vid mötet i Jena (se Isis 1837, 
ps: 505). År 1837 beskref Ratzeburg fera arter 
rt sitt förut nämda arbete ”Die Forstinsekten;” och 
Aubé, beskref larven af Asgrilus viridis i Ann. Ent. 
1837, p. 189, pl. 8, fig. 6—12. Den skall hafva 
gjort betydlig skada på björkarna i trakten af Paris. 
Larven af den stora Bupr. (Sternocera) Chrysis från 
Afrika erhöllos derigenom att ägg, som blefvo lagde 
af ett hemskickadt exemplar, under vägen kläcktes. 
De äro kort beskrifne af Guérin 1 Revue Zool. 
1839, p- 260, och skola afbildas i zoologien till 
Delesserts resa. Åggen sägas hafva 9 millimeter i 
längd och 6 i bredd (!). Härvid kan nämnas att 
jag först år 1838 fick larven utkläckt af B. 4pun- 
ctata, efter att i många år hafva känt den, utan 
att kunna få den förvandlad till imago. Den är 
ej sällsynt i torra, unga granstammar, t. ex. gärds- 
gardsstörar, 1 hela Sverige, alldeles hvit, smal med 
nästan cirkelrund, platt framända, af 3-dubbel 
