Vinglös 
Scarabeid. 
Cebrio 
dI3as, 
parning. 
288 
Feisthamel meddelar det första kända exem- 
plet af en fullkomligen vinglös insekt af Lamelli- 
cornia. Honan af Pachypus excavatus från Corsika 
och Sardinien, saknar nemligen både alex och ely- 
tra (Ann. Ent. 1837, p. 257). Audouin, som när- 
mare undersökt denna hona, skall dock hafva fun- 
nit rudiment af skalvingarne. 
Genom Graells iakttagelser vid Barcellona, 
och sednare Mittres, i södra Frankrike, hafva vi 
erhållit underrättelser om flera ganska märkvärdiga 
tilldragelser vid parningen af Cebrio gigas. Hanen 
förekommer temligen allmänt på flera ställen i syd- 
ligaste delen af Europa, men honan är ytterst säll- 
synt, och dertill så olik hannen, att Latreille, 
innan dess rätta natur blef bekant, deraf bildade 
ett eget genus, Hammonia. Hon har nemligen 
ganska korta, klubblika, 10-ledade antenner och är 
alldeles vinglös, då hannen har långa, trådlika 
antenner samt både flyg- och täckvingar. Honan 
kommer aldrig ut ur den alldeles tillslutna jord- 
håla, hvari hon tillbringat sitt pupptillstånd, om 
ej vid särskilt inträffande yttre våld, hvilket är or- 
saken till dess sällsynthet. I September månad 
utkläckas dessa insekter från pupporna, hvarefter 
hannarne, vid inträffande regnväder, arbeta sig fram 
ur jorden, flyga omkring och uppsöka de ställen 
hvarest honorna ligga fördolde, ehuru ej ringaste 
yttre tecken finnes, hvarpå de kunna igenkänna 
dessa ställen. Hannen gräfver nu ett litet hål midt 
öfver honans jJordeell, insticker derigenom spetsen 
af ahdomen, och parningen försiggår utan att ma- 
karne någonsin få se hvarandra. Det skall vanligt- 
vis inträffa, att flera hannar komma tillsamman 
till hvarje hona, och strida på hf och död om be- 
sittningen deraf. Till det mest anmärkningsvärda 
hörer, 
