315 
Ochsenheimer, i början, ditfördes, finnas de. 
Lithosia saknar men Euprepia har oceller. 
3:o0 Tillägg och rättelser till Ochsenh. Treitsceh- 
kes Schmetterl. v. Europa, Isis 1839, p. 110. 
Doyere om klorna och klolederna hos Pa- 
piliones > Ann. Ent. 1837, p. 264. 
En hybriditet mellan Sphinx populi och ocellata 
omnämnes i Ånn. Enat. 1838, p. XIII. 
Uti Germars Magazin 1, p. 367, omnämnes, 
att hannen af Geometra (Acidalia) brumata under 
parningen bärer den vinglösa honan upp i träden, 
och att dessa således ej kunna skyddas mot för- 
störelse af larverne, genom stammens omlindande 
med ull och tjära, såsom man vanligen trott. 
Duponchels Contin. af Goedarts Lep. de 
France är fortsatt till vol. 7, (Noct. Tom. 6, 
livr. 12—15, och 7, 1—7), 1836. Livr. å 3 Fr. 
id. Supplement till samma arbete, Tom. 2, livr. 
4-—6, och 3: 1—2 (å 3 Fr.). 
Boisduval icones historique, häftet 42, 1837. 
id: ”eollect; des ”Chemllesaj! ht: 040r op» 
Freyer Neuere Beytr. häftet 42, 1839, (innehåll 
af 34—42, se Germ. Zeitschr. 1, p. 351; af 
de 4 sista häftena Isis 1839, p. 227). 
Fischer Edl. v. Röslerstamm, microlepidopt. 
bft. 11, 1839. 
Boisduval, Hist. Nat. des Ins., Species gene- 
ral des Lepidopteres, Tom. 1, 690 sid. 8:o, Paris 
1836, tillhörer Suites å Buffon, som utgifves af 
Roret. Detta arbete är ämnadt att upptaga alla 
bekanta arter. Första volumen innefattar större 
delen af Papiliones hexapodi, eller Papilionides 
och Pierides. Uti inledningen lemnas en öfversigt 
af alla methoder för Lepid:s uppställning, hvaraf 
det synes att förf. känt Dalmans nyss förut nämda 
arbete deröfver; man måste blott undra öfver att 
