337 
För flera år tillbaka beskref Guilding (ZoolPeripatus. 
Journal. 1826) ett djur af högst besynnerligt utse- 
ende, hvilket han benämde  Peripatus och ganska 
orätt ansåg höra till molluskerne. Det liknar en 
Nereis eller Scolopendra, och hörer tydligen till 
de articulerade djuren, men dess plats blir så vida 
tvifvelaktig att det synes utgöra en mellanform 
mellan Myriapoderne och Annelidernes - Wieg- 
mann har meddelat ytterligare beskrifning deraf 
efter ett exemplar, som han erhållit genom Herr 
Moritz från Columbien (Wiegm. Archiv. 1837, 
p- 195), och denne "sednare har lemnat några få 
underrättelser derom i bref (Wiegm. Arch. 1839, 
p. 173). Den amerikanska arten, P. juliformis 
är svartaktig, ofvan gulfläckig, med 30—33 par 
fötter. Gervais tillävger en ny art från Cap, 
P. brevis, som han erhållit af Hr de Blainville 
(Revue Zool. 1839, p. 264, ur Ann. Franc. et Etr. 
d”Anatomie &c. 2; p. 309, 1838). Den är svart, 
ofvan gulaktig, med 14 par fötter. Dessa djur 
lefva på landet, bland växter eller under stenar och 
lära vara högst tröga. LaCordaire säges hafva 
funnit ett exemplar af den amerikanska arten bland 
multnande ved i sött vatten. Kroppen är mjuk, 
vårtfull, delad i otydliga segmenter. Hufvudet 
har 2 ledade, men något contractila antenner, 2 
enkla ögon, och 2 väl utbildade mandibler. Föt- 
terna äro ett par för hvarje segment, äfven det 
sista; de äro coniska, men mjuka, ej ledade, utan 
blott ringade af spetsiga vårtor, som stå 1 tvärra- 
der, och äro i ändan försedde med 2 enkla, krökta 
klor. De äro således ofullkomligare bildade än 
thorax-fötterna hos fjäril-larver. Respirations-orga- 
nerna äro ännu ej bekanta. Då djuret vidröres 
skall det utspruta en seg vätska genom munnen, 
Prof. Sundevalls Arsb. 1837-1840. 22 
