Malacologi. 
A. Mollusker. 
Molle: Om Blötdjurens användbarhet finnes en inte- 
använd- ressant uppsats I Sillimans Amer. Journal (Bd. 32, 
barhet: 1837, sid. 53. Öfversatt i Isis 1840, p. 179) hvarur 
vi upptaga följande. | 
Orientaliska perlorna af Mytilus margaritiferus, 
voro kände uch begagagnade sedan uräldsta tider. 
Näst denna art är vår vanliga Unio margaritiferus, 
den mest berömda perlmusslan, ehuru dess perlor 
ej äro fullt så vackra som de orientaliska. Julius 
Cesar skall först hafva fattat lust att eröfra Bri- 
tanmen, då han såg en af dessa perlor derifrån. 
Redan på hans tid lära de hafva varit en handels- 
vara i Gallien, och kort derefter erhöll man dem 
derifrån till Rom. i 
Byssus af Pinna rotundata (?) var af stort 
värde, och begagnades såsom silke, före silkes-kul- 
turens införande i Europa. Det Hebräiska ordet 
Butz, som vanligen öfversättes med ”fint linne”, 
äfvensom Grekernes Byssus, kunna med säkerhet 
anses hafva varit namn på detta ämne. - Enligt 
Ezechiel kom det från Syrien och Tyrus, och ett 
manufakturverk för detsamma fans i staden Berseba 
i Palestina. I Rom uppvägdes det med guld. 
Furstliga personer skola hafva haft kläder af detta 
silke, t. ex. Kung David, som, omkring 1000 år 
före vår tideräknings början, hade en hel klädnad 
deraf, och ännu i slutet af 1300-talet utgjorde det 
en handelsartikel. I sednare tider erhöll man Bys- 
sus både från Medelbafvet och från Indien. År 
1380 blefvo 5 balar Byssus drifne på Engelska ku- 
sten i en skeppsladdning från Genua, destinerad 
