385 
stras nu från molluskerne af Ehrenberg, som 
anser dem höra till flera af de lägsta klasserna: 
Acalepher, Polyper och isynnerhet Bryckoer En 
del af dem äro yttre snäckskal, liksom det af Ga- 
stropoderne, Flustra o. s. v. En del, och kanhän- 
da de flesta bildas af sammansatte djur, liksom 
Coraller. Inuti dessa skal finnas små massor eller 
korn, som bestå af skal efter kisel-infusorier, hvilka 
blifvit nedsväljde såsom föda af djuren. Dessa 
skola till en stor del bilda den nu varande hafs- 
sanden. Det egna och stora intresse, som dessa 
små djur genom nyare upptäckter erhållit, såsom 
utgörande hufvudbeståndsdelen af kritformationen, 
kommer framdeles att nämnas. (Jemf. vid Bryozoa 
och infusionsdiuren, längre fram). 
De märkvärdigt bildade organer hos Cephalo-Yeedae- 
poderne, som fått namn af Neodharnokt kropparne parna. 
hvilka först upptäcktes af Swammerdam, och se- 
dan beskrefvos af Needham, derefter af Cuvier 
och flera, hafva nu åter blilvit föremål för flera 
undersökningar. De äro till stor mängd knippvis 
belägna uti en egen blindsäck vid sidan af han- 
nens sädesblåsa. De utgöras af långa, smala, mask- 
lika säckar, af hvilka hvarje innehåller en hvit, 
trådlik kropp, som åt ena ändan är tjockare och 
liknar en Echinorhynchus, med en knapp i form af 
ett hufvud, som är afskildt genom en hopdragning, 
och slutas i en spets, liksom ett sugrör. Dessa 
hvita trådar hafva af flera varit ansedda för intesti- 
nalmaskar (t. ex. R. Wagner Lehrbuch d. Vergl. 
Anatomie, 1835, p. 31)— 312). Så ansåg dem äf- 
ven Carus, som beskref dem, al. Sepia officinalis, 
1 Act. Bonn XIX, pl. 1 med figur, och der gifver 
dem namnet Needhamia expulsoria. Han äv oviss 
om deras affiniteter, men anser dem komma när- 
Prof. Sundevalls Ärsb, 1837—1840. 25 
