388 
en gång fyller detta, eller någon afdelning deraf, 
förmodade Rafinesque och flera efter honom, 
att detta var en parasit, som hade förtärt det rätta 
djuret och bemäktigat sig skalet, liksom parasit- 
kräftorna (Pagurus, Kupungar) göra. Detta erhöll 
vidare någon sannolikhet derigenom, att det kända 
djuret var en cephalopod, och således ett rofdjur. 
Det erhöll namnet Ocythoé. Cuvier delade ej 
den nämde åsigten, men flera andra utmärkta na- 
turforskare hafva giort det, och i alla händelser 
var det af mycket värde att få frågan bestämdt 
afgjord, och att dermed få upplyst om en mollusk 
kunde existera som hade skal, utan att vara der- 
vid fästad. Denna fråga har på det mest tillfreds- 
ställande sätt blifvit afgiord, genom de experiment 
som ett fruntimmer, M:me Jeanette Power anställde 
i hamnen vid Messina år 1838: djuret hörer. till 
skalet och bygger det. M:me Power uppfödde 
dessa djur i jernburar uti vattnet. Hon bröt styc- 
ken ur skalet på olika ställen, och fann att hålen 
snart blefvo lagade, genom ett ämne, som  full- 
komligt liknade den öfriga delen af skalet, men 
som alltid befanns vara aflagradt på dess yttre sida. 
Det upplystes härigenom med visshet, att skalet bil- 
das genom en afsöndring från det så kallade seg-- 
let, som ligger öfver och betäcker detsamma utåt, 
och tyckes motsvara några sammanvuxne tentakler. 
Hon fann vidare, att ungarne utkläckas ur äggen 
efter 20 dagar, och att de då äro alldeles nakna. 
De växa hastigt, och erhålla ett skal inom 10 å 12 
dagars förlopp. För att fullkomligt upplysa detta 
ämne hemsände M:me Power flera serier af djur 
med sönderbrutna, mer eller mindre lagade skal, 
ungar o. s. v. Owen fann, vid deras undersök- 
ning, att djuret alltid hade samma läge, med buk 
och siphon långs åt skalets köl, och ryggen inåt- 
