Musslor- 
nas kön. 
396 
CONCHACEA. — Siebold återupplifvar 
Leeuwenhoeks år 1695 gjorda, och sedan nästan 
bortglömda upptäckt att musslorne ej allenast haf- 
va ganska tydliga könorganer, utan att till och med 
en stor del al dem äro fullkomligt skildkönade. 
Den vanliga åsigten, att musslorne skulle vara kön- 
löse eller blott honor, utan hankön, har varit så 
inrotad, att man föga gifvit akt på Prevosts och 
Wagners i sednare tider gjorda upptäckt af han- 
kön hos dem. Siebold undersökte många arter 
och fann hos dem alla en tydlig, af Spermatozoer 
uppfylld sädesvätska. Hos Cyclas finnes han- och 
bon-organer uti hvarje individ, men hos arterne af 
Unio, Mytilus edulis, M. polymorphus och Ano- 
donta äro de skilda hos olika individuer, så som 
vanligt i djurriket, att testikeln hos hannarne är 
det organ som till sitt läge, eller åtminstone, kärl- 
förbindelser m. m., motsvarar ovarium hos honorna. 
Hos Mytilus edulis skulle könorganerna finnas i 
manteln (?). Wiegm. Archiv. 1837, p. 51. — Mäl- 
lers Archiv 1837. — Anodonta har olika form ef- 
ter olika kön: hannarne äro bredare och plattare 
på skalet än honorna; AZ cygnea är & och Ä. 
cellensis 9 af samma art (Wiegm. Archiv 1837, 
pag. 415). 
Musslornes Byssus beskrifves till sin struktur 
af A. Möäller i Wiegmanns Archiv 1837, p. 1. 
Han genomgår literaturen öfver detta ämne och 
anförer att Réaumur, bland alla som skrifvit 
derom, haft de minst oriktiga begrepp deröfver. 
”Byssus är ett af de medel hvaraf naturen betjenar 
sig för att hindra locomotiviteten”. Sedan muss- 
lan en gång dermed fästat sig, förmår den ej att 
sjelf lossa sina bojor; men många arter kunna, om 
de af en främmande kraft löslitas, krypa omkring 
tills de finna en tjenlig plats att åter fängsla sig 
