405 
om Acalepherne , ögonen hos Asterias violacca i 
Östersjön. De synas utåt i form af en röd punkt, 
omgifven af kalktaggar, under spetsen af hvarje 
stråle eller kropps-arm. Dessa ögon äro bildade 
på samma sätt som hos Cyclops , samt nära lik dem 
hos Planaria och Rotatorierna. Liksom hos dessa 
djurslägten äro de understundom bleka eller färg- 
lösa. En nervtråd, som utgår långsåt hvarje arm, 
från den länge kända nervringen kring munnen, 
slutar med en knut, omedelbarligen under den 
röda ögonpunkten och är således en synnerv. Då 
Sjöstjernan kryper håller den alltid spetsen af ar- 
marne uppåt-krökt, så att det under densamma 
belägna ögat vändes framåt eller uppåt. 
På samma ställe omnämner Ehrenberg, att Gälar; 
Asterias på ryggsidan haren stor mängd små, tråd- 
lika, mjuka och retractila organer, 1 hvilka synes 
en tydlig circulation af blodkulor, och han anser 
för säkert att de måste vara gälar. 
Vidare har Sjöstjernornes fortplantning och Meta- 
metamorphos blifvit upptäckt af Sars, som den reg 
April 1837, vid Norrska kusten fann en Asterias 
sanguinolenta , som höll på att föda ungar. Dessa 
framkommo i stor mängd genom munnen; de voro 
högröda, runda, plattade, och i främre ändan 
försedde med fyra små, klubblika armar; det ny- 
födda djuret är således ej stjernformigt, utan verk- 
ligen symmetriskt. Dessa ungar rörde sig långsamt 
i vattnet, och efter 12 dagars förlopp började de 
fem strålarmarne samt de fotlika tentaklerne att 
utväxa. (Wiegm,. Archiv 1837, p. 404. — Ann: 
Sc.. Nat. vol. VII, p. 248). 
Volckmann om kärlsystemet hos Asterias , Literatur. 
ts 18/13, 
Om Sjöstjernornes naturalhistoria, utdrag ur 
Jones, förut p. 13, nämda öfversigt af Djurriket, 
se Fror. Not. 1839: XII, 6. 
