406 
Forbes, Asteriade i Irländska hafvet, Mem. 
Wern. Soc. 1837—038. 
Philippi om Asterias-arter från Sicilien, 
som äro närslägtade med AA. Aurantiaca, Wiegm. 
Archiv 1837, p, 192. 
Brandt, Asterias grandis från Sandwichs- 
öarne, Bull, de Petersb. V, pag. 186: (röd; 20 
strålar, försedde med taggar; 18 tum bred). 
RA RER J. W. Thompson beskref för några år se- 
pbos. dan ett litet djur under namn af Pentacrinus 
europeus, som var märkvärdigt för sin likhet med 
de fossila Enecrinterne, och liksom dessa satt fästadt 
vid en stjelk. Sednvare undersökningar hafva öf- 
vertygat honom att detta djur ej är annat än un- 
gen af en Comatula , och att således äfven denna 
djurform undergår en metamorphos. I Maj har 
Comatula ägg, som sitta 1 små klasar vid fjällen 
på armarne. Kort derefter börjar den s. k. Pen- 
tacrinus visa sig, sittande på stjelkarne af coralli- 
ner. Hos de yngre exemplaren synas inga armar, 
men snart utväxa tio, som få fjäder-grenar, och 
slutligen bli tvåklufne i spetsen. I September för- 
svinna alla Pentacrini, då man 1 stället finner 
dem i form af små Comatulze, fritt kringsimmande 
i vattnet. De lära blifva fullvuxne till nästa Maj 
månad, och då kunna fortplanta sig. En enda Co- 
matula kan hafva 30,000 ägg. Th. fann 2:ne anal- 
öppningar hos Comatula, samt ett parasitdjur af 
besynnerlig form ”'). 
Joh. v. Muller, Anatomien af Pentacrinus 
Caput Meduse, Berl: Mitth, 1837, p. 25. 
&) Detta har, vid Svenska kusten, blifvit ganska väl utredt 
af S. Lovén, som funnit det vara en länk mellan de lägre 
Crustaceerne och Anneliderne, och kallat det Thyamis Co- 
matule. Hans afbandling derom i Vetenskaps Academiens 
Handlingar 1840, är ännu ej färdigtryckt. 
