407 
D'Orbigny, om ”en tredje lefvande art af Cri- 
noideer”, Holopus Rangi, fr. Westindien; Institut 
1837; N:0o:199;.;:Ann:;Se.Nats vol VIL; p- 123; 
Guerins Magazin 1837; Wiegm. Archiv 1839, Pp. 
185. Skiljer sig från de öfriga genom oledad stjelk. 
ACALEPHAE. — Ett hufvud-arbete för kän- grphren- 
nedomen om Maneterne är Ehrenbergs, om Bör sö 
Röda hafvets Acalepher och om organisationen af pherne. 
Östersjöns Meduser, i Berl. Vet. Ac. Handl. 1835, 
(tryckt 1837) p. 181. Han framställer deruti re- 
sultaterna af sina undersökningar på Medusa aurita, Organis. 
under en månads vistande vid östersjökusten, af Rang 
hvilka följer, att dessa djurs byggnad ej är så enkel 
som man vanligtvis föreställt sig den. Han leddes 
till de gjorda upptäckterna genom samma medel, 
hvarigenom han funnit den sammansatta byggnaden 
hos infusionsdjuren, nemligen deras matande med 
rena växtfärger (indigo och karmin). Hans fram- 
ställning är i korthet följande. De tjocka, blekt 
färgade, grenigt strållformiga rör, som utgå från 
den mellersta kroppscaviteten (iwnagen) till hvilken 
munöppningen leder, äro djurets digestions-apparat 
eller tarm. Alla grenarne slutas i ett enkelt kärl, 
som löper i kanten rundtomkring hela kroppen, 
och på detta kärl finnes, i sjelfva kroppskanten, 
8 små utvidgningar, eller eloaker , med hvar sin 
analöppning. Dessa ligga vid ändarne af de 8 
enkla (ej greniga) rören, som utgå vid äggstockar- 
nes ändar. Den rörelse man sett uti alla dessa 
tarmkärlen är ingen blodeirculation, utan allenast 
rörelsen af chymus. M. aurita lefver af infusions- 
djur, erustacé-ungar, m. m. s. Den förtärer till 
och med fiskungar och större crustaceer, som upp- 
lösas i magen, och hvaraf de odugliga delarne åter 
