> 
413 
framgång ' undersökte. Ehrenberg" framställer 
fortplantningen och organisationen af Hydra viridis 
uti en artikel om kiselinfusorierne, i Berliner 
Abhandl. 1836 (tr. 1838), p.- 115 o. följ. Detta 
märkvärdiga djur upptäcktes af Trembley 1744 och 
observerades flitigt under sednare hälften af förra 
århundradet, af nästan alla då lefvande zoologer. 
Det var egentligen det första bland de lägre dju- 
ren, hvars naturalhistoria blef upplyst; men den 
blef det ej rent, utan man Ööfverväldigades af det 
mirakulösa i Hör man såg, och stannade dervid, 
hvarigenom det egentligen physiologiska utbytet af 
undersökningen gick förloradt, och ett falskt be- 
grepp erhölls om djuret. E. visar nu att Hydra 
fortplantas genom ägg likså väl som genom knop- 
par, köilket dock den skarpsynte Palläs redan 
hade bestämdt uttalat. Åggen utväxa i form af 
två motsatta kulor, från två periodiskt utvecklade 
hvitaktiga fläckar i öfre ändan af djurets fot, der 
den egentliga kroppen börjar, eller vid magens 
nedre ända. Sedan de två första äggen affallit ut- 
vecklas vanligen två andra, bölgne: skopstis mot de 
första, och efter dessas aflbalkande dör djuret snart. 
Knoppar utvecklas endast från detta samma ställe 
af kroppen, hvilket kan anses såsom ett ovarium; 
det var fel i observationen, att man trodde knop- 
parne kunna utväxa från hvarje del af djurets yta. 
Åggen äro klotrunda, ej små (+—+ linnea), och 
fullsatta af taggar, som i spetsarne hafva flera utåt 
böjda hakar. De äga en stor yttre likhet med det 
fullbildade djuret af slägtet Xanthidium bland in- 
fusionsdjuren. — Hydras inre cavitet (mage) afger 
grenar, liksom fina tarmar, in uti djurets armar, 
eller så kallade tentakler, hvilka ingalunda äro 
enkla trådar, såsom man vanligen föreställt sig 
dem. . De äro fullsatte af små vårtor och fina trå- 
