425 
stor båtnad för vetenskapen, då ämnet härigenom 
blir betraktadt från flera olika synpunkter. 
Dujardin motsäger, i en utförlig och tem- 
ligen vidlyftig artikel, i Ann. Sc. Nat. Vol. X, 
1838, p. 230, hela Ehrenbergs lära om infusions- 
djärve bjäsende Han framdrager flera inconse- 
quenser och förhastade resultater hvartill E. gjort 
sig skyldig, och söker visa, att infusionsdjuren ej 
engång äga den tarmkanal som E. beskrifver såsom 
centraldel för de så kallade magarne; vidare att 
E. inrangerat bland sina Polygastrica, en mängd 
former Here inre byggnad var honom föllkomsit 
gen obekant (Bacillarie, Vibriones, Closterie). D. 
tror sig hafva funnit att de blåsor som E. kallar 
magar, alldeles icke äro bestämde, utan att de äro 
blotta vattenbubblor, bildade för tillfället, i den 
mjuka, inre massan, af det nedsväljda vattnet; men 
munnens läge är bestämdt, ty vattenblåsornes bild- 
ning börjar alltid från samma ställe af kroppen, 
hvilket måste kallas mun, äfven om ej en bestämd 
munöppning finnes. Deremot tror han att anus 
endast bildas tillfälligtvis der en vattenblåsa brister 
vid kroppsytan. Han anser Ehrenberg hafva 
bedragit sig genom jemförelsen mellan Infusoria och 
Rotatoria, som FE. klassificerar tillsamman, men 
som äro vida atskilde former; de sednare äro nem- 
ligen högre organiserade djur. ”Tarmen som E. 
vill Eva, sett bös sina polygastrica borde, om den 
fanns, visa några fasta delar, som qvarblefvo då 
djuret sönderflyter; men sådane har han ej funnit. 
— Åfven könorganernas tillvaro bestrides. E. har 
alltför hastigt antagit såsom beviste, ej blott de 
masculina organernas, utan äfven sjelfva äggens 
tillvaro. E. har endast sett äggen hos Hydatina 
Senta och andra rotatorier , som väl aldrig borde 
kunna jemföras med hans Polygastrica. Dujardin 
