Fotspår af 
forntida 
djur. 
434 
Fornverldens Fauna. 
En egen sort af minnesmärken från för- 
gångna i ten idipesiödet har i sednare åren ådragit 
sig en välförtjent uppmärksamhet. Man har nem- 
ligen, mellan lagren af sandsten i gamla formationer, 
funnit fotspår af djurarter, af hvilka ingenting an- 
nat nu är bekant. Men dessa blotta intryck, som 
engång händelsevis qvarblefvo i sanden efter fram- 
gående djurs fötter, hafva blifvit förvarade, för 
att nu sprida ett ljus öfver tider, som ligga göm- 
de bakom en följd af millennier, hvilkas antal 
man ej en gång gissningsvis kan uppgfva. Vi 
lära emellertid af dem, att det långt före tertiär- 
formationen, under hvilken de talrika stora dägg- 
djuren lefde, fanns torrt land liksom nu, samt djur 
som voro bildade för att lefva på detsamma, men 
som voro längesedan försvunne af jorden, då de 
nu utdöda Mammut och dess samtida, uppträdde. 
Första upptäckten af dessa spår skedde 1834, 
den så kallade brokiga sandstenen, af flötsfor- 
mation, vid Hessberg vära Hildburgshausen; sedan 
har man funnit sådane på flera ställen i Europa 
och Nordamerika. I England fann Cuningham, 
år 1838, uti ett säden vid Stourton sälen 
iStoreton-Hill, nära Liverpool, spår, som mycket 
liknade dem hvilka blifvit funne vid Hessberg. 
En del hafva nästan utseende och storlek af en 
menniskohand, men kortare och tjockare fingrar, 
med tjocka, föga böjda klor, samt en bakåt krökt 
tumme, som dock sitter på spårets yttre sida. 
Dessa äro tydligen af djurets bakfötter. Framom 
hvarje af dem ser man alltid ett litet, dubbelt 
kortare och alltid föga intryckt spår, utan tumme, 
som tydligen är efter framfoten. Djuret synes alltså 
, 
