439 
1837—38 blef öfverfördt af isen från Finland till 
ön Hogland. - 
Försök hade blifvit anställde af Göppert öf- 
ver frambringandet af artificiella petrifikater, hvilka 
kunna lemna mycken upplysning öfver dem som 
finnas i jordens lager. Växter och djur injiciera- 
des med en salt-solution af jern eller kalk eller 
andra metaller, och glödgades derefter, då jernet 
&c. qvarstod med bibehållande af den organiska 
texturen.  Snäckornes kalkskal förstördes af glöd- 
ningen (Isis 1837, p. 432). Han har sedan med- 
delat sina försök öfver bildandet af Växt-petrifica- 
ter på våta vägen (se Isis 1838, p. 494). 
Af Bronns Lethea geognostica utkom 3:dje Allmän 
häftet 1836; 9:de och 10:de 1838, i Stuttgard. SE Heraturr 
betet är dermed komplett i 2 delar, innehållande 
47 pl. Royal 4:o och 84 ark text, stor 8:o (till- 
hopa å 14; thl.). 
L. v. Buch om Zool. karakteren af secundära 
formationerne i Sydamerika, Berl. Bericht 1838, p. 54. 
Buckland, Geologie & Mineralogie in Be- 
zichung zur Naturl. ”Theologie, från Engelskan öf- 
versatt och tillökt af Agassiz, Bern & Leipzig 
1838, 8:o. Hörer till Bridgewater-böckerna. Se 
Isis 1838, p. 810. 
C. Lyell, Elemente der Geologie, aus d. 
Engl. von E. Hartmann, Weimar 1839, 12:0o meå 
Lithogr. Atlas af 36 tabb. (å 2 ThD; är utan 
tvifvel den bästa af alla de läroböcker i geologien 
som finnas. Den afhandlar petrifikaterna såsom 
kännetecken för jordformationerna, och lemnar fi- 
gurer af de arter, som äro mest karakteristika. 
Lyell beskrifver särskilt Crag-formationen 1 
England, och uppräknar dess petrifikater, Charlesw. 
Magazin 1839, p. 313. 
