451 
Dep. Gers i södra Frankrike, funnit ett stort antal 
arter, hvaribland äro flera Pecora; tre arter af 
Rhinoceros, hvilka utgöra en egen grupp af släg- 
tet, utmärkt genom 4 tår på framfötterne, eller en 
mera än hos de förut kända arterne, en Apa, hvar- 
om nämnes mera längre fram, samt nåzsra lem- 
ningar af insektätande däggdjur och foglar. (Ann. 
Sc. Nat. VII, 1837, p. 116 och 122. Institut 1838; 
p- 101 och 230). 
Morris, om jordlager i Thamesdalen, som ; 
innehålla fossila mammalia, Charlesw. Mag. 18008 sllmanb 
pag. 539. 
Traill, om benhålorne vid Cefn 1 Skottland 
(Dinbighshire), Taylors Ann. 1, p.- 330; Institut 
1838, p. 304. 
Eichwald, Foss. däggdjur i Polen, Podolien, 
Volhynien, Lithauen: (Equus, Bos, Cervus, Ele- 
phas, Mastodon, Dinotherium, Rhinoceros &c.). 
Institut 1838, p. 384, samt i Acta Bonn. XVII, 
Asp ÖN 
Parrot, Essai sur les oss. foss. des bords 
du lac de Burtneck en Livonie, Act. Petropolit. 
1836, livr. 1. 
Milne Edwards, om en benbreccia, funnen 
i Algierska området, Ann. Sc. Nat. VII, 1837, p. 
216. Arterne specificeras ej med säkerhet. 
Harlan, kritiska anm. om fossila ben funne 
i Nordamerika; Jamesons Edinb. Journ. XVII, 
XVIII. — Isis 1838, p. 47. — Ur Trans. Geol. 
Soc. of Philad. 1834. 
Kaup uppräknar, 1 Act. Bonn. XVI 
181—2, talrika fossila djurarter, som han ämnade 
beskrifva i ett tillägg till sina descriptions des Oss. 
fossiles, hvaraf 2 häften voro utgifne (1835). 
| Marcel de Serres, Essai sur les cavernes 
då ossemens et sur les causes qui les y ont accu- 
Literatur: 
