467 
grofva, ledade trådar hvilka äro mångfaldiga gån- 
ger längre än kroppen, och ligga såsom strålar 
utbredde kring densamma. Acta Boun. XIX, p. 353. 
På samma ställe beskrifver Goldfuss fleraTrilbiter. 
arter af Trilobiter , från öfvergångskalk, nemligen: 
Arges armatus, (märklig, horn och taggbärande), 
Harpes macrocephalus ; Brontes flabellifer , Ilenus 
triacanthus. 
Macleay jemförer Trilobiterne med Crustacea 
i Taylors Ann. 4, p. 16 (1839 Sept.) 
Quenstedt, om Trilobiterne med afseende 
på deras segment-antal, Wiegm. Arch. 1837, p. 337. 
Boeck uppräknar de i Norrige funna Tri- 
lobit-arterna, till ett antal af 48, med kritiska an- 
märkningar och synonymi, i G2a Norvegica 1, p. 
138. Några arter äro förut obeskrifna. 
Många afhandlingar om Trilobiter från Nord- 
amerika finnas uti Sillimans Amer. Journal, nem- 
ligen : | 
Vol. 32, p. 167 en art och p. 343, fyra arter, af 
Green (2 arter tillhörande ett nytt ge- 
nus Crypheus). 
» 33, p- 139, J. Hall, Paradoxides, 2 n. sp. 
> » Pp 3H, Green, om gen. Triarthrus, med 
4 on. sp. och anm. vid gen. Paradoxides 
Brongn., hvarifrån flera arter måste ute- 
slutas. 
>» » Green, Calymene Rowä, p- 406. 
» 34, en ny art beskrifven af Walter. 
» » Warder, 3 sp. af Ceratocephala , un. g., 
p. 377. 
» » ÅAsaphus un. sp. pag. 378. 
» 36, Calymene Bucklandi, p- 106. 
» 37, Green, Asaphus diurus. Green beskrif- 
ver här, p. 35, en del af kroppens undre 
sida; inga antenner hafva funnits. 
