+76 
organer. Endast kännedomen om deras inre bygg- 
nad kan afgöra hvilkendera af dessa två åsigter 
som är den rätta; men så länge man ej lärt kän- 
na att spermatozoerna äga en djurisk structur, tor- 
de man göra bäst att uppräkna dem bland dju- 
rens organer. Sedan man lärt känna att de fin- 
nas hos alla djurformer, blir det, i fall man antager 
att spermatozoerna äro sjelfständiga djur, en nöd- 
vändig följd, att lika många arter finnas af dem, 
som af alla andra djur tillhopa; ty de stå i ett 
alltför nära förhållande till det djur hos hvilket 
de förekomma, att man skulle kunna antåga fö- 
rekommandet af samma art spermatozoer hos flera 
olika arter djur. Intestinalmaskarne, som ej nöd- 
vändigt tillhöra de djuriska organismerna, tyckas 
deremot ganska väl kunna vara gemensamma för 
flera närslägtade djurarter. 
Uti Wagners nyss citerade afhandling be- 
skrifvas ytterligare spermatozoernas uppkomst i de 
små blåsorna (”kysten”) i semen. Af största in- 
teresse är hans framställning af deras förhållande 
hos hybriditeter, i hvilkas köndelar de antingen 
saknas, eller blott finnas outbildade, inneslutne i 
sina blåsor. W. hade ännu ej haft tillfälle att öf- 
vertyga sig huruvida Bastarders, understundom in- 
träffande, fortplantningsförmåga beror på sperma- 
tozoernas fullständiga utveckling. Hans iakttagelser 
öfver dem skulle fullständigt intagas uti Todds 
Cyclopzedia of Anatomi and Physiology. 
Donneé anförer om ”les Zoospermes”, i Inz 
stitut N:o 206, att de dö i saliv, urin, alltför 
sur mucus vaginge &c., men lefva uti blod, mjölk, 
vanlig mucus vaginge & uteri, var af blennorhagie 
och siphylitiska sår m. m. 
På Salamanderns spermatozoer iakttog Sie- 
bold, att den temligen långa svansen slutas i eh 
