491 
genom Baérs med fleres iakttagelser. Sedan hade 
Rathke funnit, att däggdjurens nybildade foster 
hafva öppningar på halsens sidor, som likna fiskar- Gälöpp- 
nas gälöppningar, mellan hvilka de nyssnämda kärl- ES 
bågarna ligga, liksom på gälbågar. Reichert 
har nu vidare följt dessas utveckling, och funnit, 
att så snart hjerna och hjerta börjat bilda sig, ser 
man midtför dem, tre små, nästan fingerlika fli- 
kar utväxa från kroppskanten. Den främsta bildas 
först, midt under det redan synliga ögat, och är 
störst. Den är böjd till en vinkel, så att basis 
eller främre delen ligger fästad i kroppskanten, 
parallel med den blifvande ryggraden; bakre delen 
står fritt ut från kanten liksom de två följande 
flikarna, hvilka uppkomma successive. Dessa 3 
paren flikar skola, genom spetsarnas sammanväx- 
ning, bilda underkäken och halsens sidor; snart 
böja de sig nemligen emot sina motsvarande, med 
hvilka de hopväxa, hvarigenom 3 bågar eller rin- 
gar uppkomma som omsluta muncaviteten och sval- 
get. I den främsta bågen bildas käken, i de två 
följande, tungbenet med sina två horn m. m. 
Men de tre bågarne sammanväxa äfven sinsemellan 
efter meddellinien, så att allenast på sidorna qvar- 
blifva öppningar mellan dem, alldeles som fiskar- 
nas gälöppningar. Den främsta af dessa öppnin- 
gar qvarblifver alltid i form af hörselgång och 
tuba Eustachu, de två följande hopväxa snart och 
försvinna. 
Omkring den främsta öppningen bildas inutiHörselben 
massan, tätt invid hjernan, den benring som 'skall ” 
bli hörselgång; ämnet till klippbenet ligger redan 
mellan roten af andra och tredje bågarne. Af de 
tre små hörselbenen . bildas hammaren och städet 
från - främsta bågen, alltså från samma del som 
underkäken.  Stigbygeln uppkommer från andra 
